Справа № 682/762/26
Провадження № 2/682/835/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року 
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючої судді       Мотонок Т.Я.,
за участю секретаря судових засідань   Мелашенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/762/26 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Горщар Богдан Анатолійович, до Улашанівської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, 
в с т а н о в и в:
В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Горщар Б.А., до Улашанівської сільської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її прабабуся - ОСОБА_3 . За життя, 23 лютого 1987 року, ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належне їй майно ОСОБА_2 . Однак у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті прабабусі ОСОБА_3 , внаслідок цього нотаріус повідомив їй про необхідність звернення до суду для визначення, як спадкоємцю за заповітом, додаткового строку для прийняття спадщини. 
Позивач вважає, що встановлений строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин зважаючи на наступне. Так, на момент складання заповіту, 23.02.1987, позивачу було лише 4 роки. В силу того, що позивач була дитиною, ніхто її не повідомляв про існування заповіту, окрім того про наявність заповіту не було відомо і її батькам. Лише у вересні 2025 року мама позивача, перебираючи старі фотографії та документи у будинку бабусі ОСОБА_4 (бабуся по матері), виявила оригінал заповіту. Після цього позивачу стало відомо про право на спадкування, в результаті отриманої інформації вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини за заповітом. Спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_3 в 1998-2004 року не заводилась, що підтверджує відсутність оформлення спадщини іншими особами. На підтвердження фізичної наявності заповіту, що він не скасовувався та не змінювався, слугує відповідь Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 0621/1772 від 06.11.2025, яка повідомляє що, згідно матеріалів Миньковецької старостинського округу (Миньковецької сільської ради народних депутатів Славутського району Хмельницької області), заповіт від 23.02.1987, складений ОСОБА_3 , був дійсно посвідчений секретарем виконавчого комітету Миньковецької сільської ради Сироїжко Д.П. та зареєстрований за №14. Відповідь Улашанівської сільської ради підтверджує, що ОСОБА_3 була зареєстрована та постійно проживала по АДРЕСА_1 , спадщина на дворогосподарство не переоформлена. На день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , одна. Отже, спадкодавець розпорядилася на випадок своєї смерті відносно належного їй майна на користь позивача. Водночас, позивач не була обізнана про існування такого заповіту, оскільки проживала в іншому населеному пункті, про це також не повідомляли ні батьки, ні орган самоврядування. Тому такі, обставини як необізнаність про заповіт, призвели до пропуску строку для прийняття спадщини, і є поважними для надання додаткового строку для прийняття спадщини.
За таких обставин позивач просить суд визначити їй, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.
Ухвалою суду від 25.03.2026 у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.04.2026.
21.04.2026 підготовче судове засідання закрито та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 12.05.2026.
12.05.2026 учасники справи в призначений час до суду не з`явились.
Представник позивача, адвокат Горщар Б.А., подав до суду заяву про розгляд справи за його із позивачем відсутності, позовні вимоги підтримують.
Від Улашанівської сільської ради заяв та клопотань до суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином суд, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є прабабусею позивачки ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6).
Після смерті ОСОБА_3 , за даними довідки Хмельницького обласного державного нотаріального архіву, спадкова справа не заводилась (а.с. 7).
З матеріалів справи слідує, що на випадок своєї смерті ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Миньковецької сільської ради Сироїжко Д.П. 23.02.1987, зареєстрований в реєстрі за № 14 (а.с. 9, 11). Так, за вказаним заповітом, усе своє майно ОСОБА_3 заповіла правнучці ОСОБА_2 . Вказаний заповіт не скасовувався і є дійсним.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).
Із відповіді приватного нотаріуса Шкапій Я.І. від 05.03.2026 № 09/02-14 слідує, що ОСОБА_1 пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 12).
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Отже, ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті прабабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Чинне законодавство України не містить визначення поняття «поважні причини» та не встановлює переліку таких причин. Для того, щоб визначити, які причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть вважатися поважними, слід звернутися до судової практики.
Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
За положенням частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР.
Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак спірні правовідносини, що пов`язані із питаннями саме відкриття та прийняття спадщини після смерті такої особи на той час були врегульовані нормами ЦК УРСР у редакції 1963 року.
Так, за правилами статей 529-530 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, подружжя та батьки померлого. Статтею 535 ЦК УРСР передбачено, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.
Статтею 561 ЦК УРСР було передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.
Разом із цим, на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини.
Згідно статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні були бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до статті 14 ЦК Української РСР, за неповнолітніх, які не досягли п`ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун. Вони вправі учиняти лише дрібні побутові угоди.
Отже, з матеріалів справи слідує, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, зокрема, і позивач. 
Батьки позивачки, як її законні представники своєї малолітньої на той час дитини, якій на той час було 4 роки, до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини не звертались. Нормами ЦК УРСР не передбачено автоматичного прийняття спадщини неповнолітньою особою.
Частиною першою статті 550 ЦК УРСР визначено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.
Цей строк може бути подовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.
Аналогічна норма міститься у статті 1272 ЦК України.
Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила вищезазначених статей можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнанні судом поважними.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прийняття спадщини, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Отож, малолітній вік позивачки на момент відкриття спадщини та нездійснення її батьками як законними представниками встановлених законодавством обов`язків щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 є поважними причинами щодо пропуску строку прийняття спадщини.
Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16.04.2021 у справі № 185/10173/16.
Отже, на підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , поважними, зважаючи на те, що вона разом із спадкодавцем не проживала, на момент відкриття спадщини була малолітньої, про наявність заповіту ні їй, ні її батькам, як законним представникам, не було відомо, про існування заповіту позивач дізналась лише у 2025 році, коли її матір знайшла оригінал заповіту. Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті прабабусі ОСОБА_3 , а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 352-355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач: Улашанівська сільська рада Шепетівського району Хмельницької області (адреса: 30070, Хмельницька область, Шепетівський район, село Улашанівка, вул. Перемоги, будинок 4, ЄДРПОУ 04405064)

Повний текст рішення складено: 12.05.2026.

Суддя        Мотонок Т. Я.