ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2026  м.Дніпро Справа № 908/2713/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Джепи Ю.А., суддів: Фещенко Ю .В., Соп`яненко О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “РОМА-ІНВЕСТ”
на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.01.2026 у справі №908/2713/25 (суддя Федько О.А.), повне рішення складено 29.01.2026,
за позовом: Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “РОМА-ІНВЕСТ” (69001, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39)
про стягнення 127 204,24 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

29.08.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. № 2960/08-07/25, документ сформований в системі "Електронний суд" 29.08.2025) Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОМА-ІНВЕСТ» про стягнення 127 204, 24 грн заборгованості.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.01.2026 у справі №908/2713/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “РОМА-ІНВЕСТ” на користь Запорізької міської ради заборгованість за договором оренди землі №201502000100219 від 22.07.2015 за період з 03.04.2017 по 31.12.2017 в розмірі 127 204, 24 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “РОМА-ІНВЕСТ” на користь Запорізької міської ради витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, 18.02.2026 через систему “Електронний суд” до Центрального апеляційного господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “РОМА-ІНВЕСТ” з апеляційною скаргою, в якій просить:
1. Поновити ТОВ “РОМА-ІНВЕСТ” строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 19.01.2026, повний текст якого складено 29.01.2026.
2. Скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 19.01.2026 і ухвалити нове рішення, яким відмовити Запорізькій міській раді у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
3. Стягнути з Запорізької міської ради судові витрати, пов`язані з апеляційним розглядом справи.
Апелянт зазначає, що суд безпідставно визнав належним доказом та поклав в основу рішення розрахунок Запорізької міської ради, здійснений на підставі Витягу № НВ-2300160762024 від 26.11.2024 з технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок, який на момент подання позову втратив чинність відповідно до п. 178 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012. На думку скаржника, такий витяг не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 76– 77 ГПК України, а відомості про НГО повинні підтверджуватись виключно офіційними даними Державного земельного кадастру відповідно до п. 286.1 ПК України та ст. 20, 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр».
Апелянт заперечує проти визначення Запорізькою міською радою НГО земельної ділянки кадастровий номер 2310100000:02:017:0006 за 2017 рік шляхом зворотного розрахунку – ділення НГО 2024 року на коефіцієнти індексації попередніх років. На думку ТОВ «РОМА-ІНВЕСТ», такий спосіб не передбачений законом та суперечить п. 289.2 ст. 289 ПК України, який встановлює кумулятивне застосування коефіцієнтів індексації від дати проведення НГО, а не у зворотному порядку. У справі відсутні офіційні відомості ДЗК про НГО земельної ділянки станом на 2017 рік, а тому розрахунок позивача не може вважатися достовірним.
Скаржник також вказує, що позивач неправомірно застосував для визначення НГО за 2017 рік Методику нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затверджену постановою КМУ № 1147 від 03.11.2021, яка набрала чинності 10.11.2021, тоді як у 2017 році діяли Методика № 213 від 23.03.1995 та Порядок № 489 від 25.11.2016. Апелянт наголошує, що зазначені методики містять різні формули та коефіцієнти, а тому НГО, визначена за Методикою 1147, не може ретроспективно застосовуватись до правовідносин 2017 року, що суперечить ст. 58 Конституції України та правовим позиціям Конституційного Суду України щодо незворотності дії нормативно-правових актів у часі.
Крім того, ТОВ «РОМА-ІНВЕСТ» зазначає, що Запорізька міська рада не має повноважень самостійно визначати НГО земельної ділянки, оскільки не є суб`єктом оціночної діяльності у сфері оцінки земель та не наділена відповідними функціями Законами України «Про оцінку земель», «Про землеустрій» і «Про Державний земельний кадастр». На думку апелянта, такими повноваженнями наділений виключно Держгеокадастр. Суд першої інстанції не надав належної оцінки цим доводам, не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22 та від 15.10.2025 у справі № 907/882/22, не дослідив належним чином докази та фактично переклав тягар доказування на відповідача, чим порушив ст. 13, 73, 79, 86, 236, 238 ГПК України.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів апелянта щодо неправомірності використання витягу № НВ-2300160762024 від 26.11.2024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та зазначає, що розрахунок заборгованості з орендної плати здійснено на підставі рішень Запорізької міської ради №7 від 30.06.2015 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя» та №26 від 28.11.2018 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» із застосуванням НГО земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:02:017:0006 у розмірі 26 389 796,88 грн, визначеної витягом № НВ-2300160762024. 
Позивач посилається на постанову КМУ №1147 від 03.11.2021 та п. 3 Методики нормативної грошової оцінки земель, відповідно до яких НГО включає коефіцієнти індексації (Кні), тому витяг за 2024 рік вже містить індексацію за попередні роки, а НГО за 2017 рік була визначена арифметично шляхом виключення коефіцієнтів індексації за 2017– 2023 роки та склала 19 849 190,77 грн. 
Позивач зазначає, що відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України саме НГО є базою для визначення орендної плати, а законодавством не передбачено формування витягів за минулі роки, що підтверджується офіційною позицією Держгеокадастру. 
У зв`язку з відсутністю витягів за 2017– 2023 роки, підтвердженою листом ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 27.01.2025 №29-8-0.6-14/1/2-25, витяг № НВ-2300160762024 є єдиним належним доказом НГО земельної ділянки. Позивач також наголошує, що НГО земель міста Запоріжжя, затверджена рішенням №7 від 30.06.2015 та введена в дію з 01.01.2016, не змінювалася, тому дані витягу за 2024 рік можуть застосовуватись для визначення НГО за попередні періоди. 
Заперечуючи доводи апелянта щодо втрати чинності витягу, позивач посилається на ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» та роз`яснення Держгеокадастру про те, що витяг чинний до внесення змін до Державного земельного кадастру, а п. 178 Порядку ведення ДЗК, затвердженого постановою КМУ №1051 від 17.10.2012, не регулює витяги з технічної документації про НГО. Позивач також посилається на правові висновки Верховного Суду у справах №922/4264/20, №922/2843/19, №922/519/20 та №646/4738/19 щодо можливості використання одного витягу для підтвердження НГО за попередні періоди та врахування інших документів у разі відсутності витягів за відповідні роки. 
Крім того, позивач зазначає, що відповідач не надав жодних належних доказів іншого розміру НГО, контррозрахунку заборгованості чи належного виконання договору оренди, тоді як позивач надав договір оренди, витяг № НВ-2300160762024, рішення Запорізької міської ради №7 від 30.06.2015, повідомлення ГУ ДПС у Запорізькій області та розрахунок заборгованості, які є належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76, 77, 79, 86, 237 ГПК України та стандарту доказування «вірогідності доказів».

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносин.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Товариство з обмеженою відповідальністю «РОМА-ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 32638444) є власником нерухомого майна, розташованого за адресою Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Теплична, будинок 7А (номер інформаційної довідки 440774989 від 25.08.2025).
22.07.2015 між Запорізькою міською радою (Позивач, Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОМА-ІНВЕСТ» ( Відповідач, Орендар) укладений договір оренди землі № 201502000100219.
Пунктом 1. Договору визначено, що Орендодавець відповідно до рішення п`ятдесят третьої сесії шостого скликання Запорізької міської ради №49/72 від 10.12.2014 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування промислового майданчика, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7 - А.
Земельна ділянка належить Запорізькій міській раді на праві комунальної власності (п. 2 договору).
Згідно з п.п. 3, 5 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 2,3406 га, кадастровий номер земельної ділянки: 2310100000:02:017:0006. Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлями та спорудами Орендаря.
Відповідно до п. 6 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 9 318 162 грн. 66 коп. (дев`ять мільйонів триста вісімнадцять тисяч сто шістдесят дві грн 66 коп.) в цінах 2015 року.
Строк дії Договору визначено пунктом 11 Договору - до 10 грудня 2024 року.
Умовами п. 12 Договору визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 279 544 грн 88 коп. (двісті сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок чотири грн. 88 коп.), що складає три відсотки нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2015 року.
Відповідно до п. 13 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов Договору оренди чи продовження його дії.
Пунктом 14 Договору визначено, що орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету.
Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни розмірів земельного податку; підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати у відповідності до чинного законодавства; затвердження нової нормативної грошової оцінки землі ( п.п.15.2, 15.3, 15.5, 15.6 п.15 Договору).
Згідно з п. 18 Договору земельна ділянка передається в оренду для розташування промислового майданчика (функціональне призначення). Цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.
Підпункту 34.4 пункту 34 Договору визначено, що на Орендаря покладений обов`язок своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.
Відповідно до підпункту 34.6. Договору Орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.
Відповідно до акта приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі Орендодавець передає земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:02:017:0006 загальною площею 2,3406 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7-А, а Орендар приймає вищевказану земельну ділянку в оренду.
Згідно з розрахунком розміру орендної плати за земельну ділянку, грошова оцінка якої проведена на 01.01.2015 (додаток до договору оренди), категорія земель за функцією використання – землі промисловості; площа – 23406 кв.м; нормативна грошова оцінка на 01.01.2015 – 9 318 162,66 грн, ставка земельного податку, встановлена Податковим кодексом України, відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки – 1%; коефіцієнт для розрахунку розміру орендної плати - 3; розмір орендної плати – 279 544,88 грн.
Право оренди земельної ділянки (кадастровий номер 2310100000:02:017:0006) Товариства з обмеженою відповідальністю «РОМА-ІНВЕСТ» зареєстровано 26.08.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі договору оренди землі, серія та номер: 201502000100219 від 22.07.2015, номер запису про інше речове право: 10982170, орендодавець: Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, строк дії: 10.12.2024 з правом пролонгації.
30.06.2015 Запорізькою міською радою прийнято рішення №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», згідно з яким вирішено впровадити оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.2016. Рішення за №7 оприлюднене 14.07.2015 в газеті «Запорізька Січ» та набрало чинності з 01.01.2016.
30.06.2015 Запорізька міська рада прийняла рішення №6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)». Відповідно до додатку 3 цього рішення, встановлено розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).
28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», яким внесено зміни до рішення Запорізької міської ради №6. Зазначеним рішенням Запорізькою міською радою було встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). Відповідно до додатку до вказаного рішення, річний розмір орендної плати за користування іншими земельними ділянками не змінився та становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки.
Відповідно до витягу №НВ-2300044282024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 25.03.2024, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:02:017:0006 становить 26 389 796,88 грн. Аналогічний розмір нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки зазначений у Витязі №НВ-2300160762024 від 26.11.2024.
Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру листом №6-28-0.222-600/2-24 від 12.01.2024 повідомила значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2023 роки. Так, значення коефіцієнта індексації НГО земель за 2023 рік становить 1,051; за 2022 – 1,15; за 2021 – 1,1; 2017 – 2020 – 1,0.
У листі від 03.06.2025 № 5424/5/08-01/05/05 «Про надання інформації» Головне управління ДПС у Запорізькій області повідомило, що Товариство з обмеженою відповідальністю «РОМА-ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 32638444) нараховує та сплачує орендну плату з юридичних осіб за земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:02:017:0006, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, 7а. За 2017 рік нараховано суму орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:02:017:0006 – 424604,23 грн, сплачено орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:02:017:0006 – 422601,37 грн.
За розрахунком Запорізької міської ради, заборгованість відповідача з орендної плати за Договором оренди землі за період з 03.04.2017 по 31.12.2017, з урахуванням сплачених сум за вказаний період, становить 127 204,24 грн, у зв`язку з чим Запорізька міська рада (позивач) звернулась до суду з даним позовом.
Доказів погашення суми заборгованості відповідач на час розгляду справи суду першої інстанції не надав.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Дослідивши доводи, що наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Апелянт посилається на те, що витяг №НВ-2300160762024 від 26.11.2024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки не може бути використаний для визначення розміру орендної плати та заборгованості за попередні періоди, зокрема за 2017 рік, оскільки чинне законодавство не передбачає ретроспективного застосування такого витягу.
Колегія суддів відхиляє вказані доводи, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні правової природи нормативної грошової оцінки земельної ділянки та порядку її документального оформлення.
Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру земельного податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.
Пунктом 3 Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок усіх категорій та форм власності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 03.11.2021, передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначається за формулою, складовою якої є коефіцієнт Кні – добуток коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за період від затвердження нормативу капіталізованого рентного доходу до дати проведення оцінки. Отже, показник нормативної грошової оцінки, зазначений у витягу №НВ-2300160762024 від 26.11.2024 у розмірі 26 389 796,88 грн, включає кумулятивне застосування коефіцієнтів індексації за попередні роки.
Суд першої інстанції обґрунтовано погодився з доводами позивача про те, що визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки за попередні роки шляхом виключення коефіцієнтів індексації за відповідні роки є арифметичним розрахунком, який випливає зі змісту Методики та положень ст.289 Податкового кодексу України і не потребує проведення нової нормативної грошової оцінки або отримання окремого витягу за кожен календарний рік.
Колегія суддів також враховує офіційну позицію Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, відповідно до якої функціонал автоматичного формування витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок формує значення нормативної грошової оцінки виключно станом на дату формування витягу та не передбачає можливості сформувати витяг «станом на минулу дату». Таким чином, відсутність окремих витягів за 2017– 2023 роки є наслідком особливостей функціонування Державного земельного кадастру та не може свідчити про недоведеність розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки за спірний період.
Доводи апелянта про те, що у 2017 році діяла Методика нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджена постановою КМУ №213 від 23.03.1995, а тому витяг, сформований відповідно до Методики №1147 від 03.11.2021, не може застосовуватись до спірного періоду, колегія суддів також відхиляє.
Суд першої інстанції правильно встановив, що нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя була затверджена рішенням Запорізької міської ради №7 від 30.06.2015 та введена в дію з 01.01.2016, після чого її показники не змінювалися. Апелянт не надав жодного належного та допустимого доказу того, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за Методикою №213 відрізнявся від показників, визначених у витязі №НВ-2300160762024 від 26.11.2024, або що після 01.01.2016 затверджена інша нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя.
Предметом доказування у справі є встановлення фактичного розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є базою для нарахування орендної плати. Єдиним офіційним документом, що підтверджує такий розмір, є витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виданий уповноваженим органом – Держгеокадастром.
Необгрунтованими є також доводи апелянта про недопустимість витягу №НВ-2300160762024 у зв`язку з втратою ним чинності або неможливістю перевірки QR-коду.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пункт 178 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ №1051 від 17.10.2012, регулює порядок надання витягів із Державного земельного кадастру, а не витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Стаття 20 Закону України «Про оцінку земель» не встановлює строку дії витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а Держгеокадастр офіційно роз`яснив, що такий витяг є чинним до внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру щодо відповідної земельної ділянки.
Щодо QR-коду суд правильно врахував пояснення Держгеокадастру про те, що інформація щодо заяви та електронного документа зберігається в електронному кабінеті обмежений час, після чого QR-код може не зчитуватися, однак це не впливає на юридичну силу документа, який був сформований та підписаний кваліфікованим електронним підписом у форматі pdf.p7s. Апелянтом не надано жодного доказу його невідповідності даним Державного земельного кадастру чи недостовірності зазначених у ньому відомостей.
Колегія суддів також відхиляє доводи скаржника про те, що Запорізька міська рада при здійсненні розрахунку заборгованості фактично виконувала функції суб`єкта оціночної діяльності.
Як правильно встановив суд першої інстанції, нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя була проведена ДП «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» ім. Ю.М. Білоконя» та затверджена рішенням Запорізької міської ради №7 від 30.06.2015. Позивач не здійснював самостійного визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а використав офіційний витяг, який сформований Держгеокадастром. Визначення розміру заборгованості шляхом арифметичного застосування ставок орендної плати та коефіцієнтів індексації не є проведенням оцінки земельної ділянки у розумінні Закону України «Про оцінку земель».
Доводи апелянта про відсутність належних доказів заборгованості також спростовуються матеріалами справи. Позивачем надано договір оренди землі №201502000100219 від 22.07.2015, акт приймання-передачі земельної ділянки, витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №НВ-2300044282024 від 25.03.2024 та №НВ-2300160762024 від 26.11.2024, рішення Запорізької міської ради №7 від 30.06.2015 та №26 від 28.11.2018, лист ГУ ДПС у Запорізькій області від 03.06.2025 №5424/5/08-01/05/05 щодо фактичної сплати орендної плати відповідачем, а також розрахунок заборгованості за період з 03.04.2017 по 31.12.2017 у розмірі 127204,24 грн.
Натомість відповідач не надав суду контррозрахунку, не довів іншого розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не подав доказів повного та належного виконання обов`язку зі сплати орендної плати та не спростував правильності проведеного позивачем розрахунку. За правилами ст.ст. 73, 74, 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України саме сторона, яка заперечує проти позову, повинна довести обставини, на які посилається як на підставу своїх заперечень.
Суд першої інстанції обґрунтовано застосував стандарт доказування «вірогідності доказів», передбачений ст. 79 ГПК України, виснуючи, що надані позивачем докази є більш вірогідними та переконливими, ніж доводи відповідача. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції всебічно, повно дослідив обставини справи та правильно встановив наявність у відповідача заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди землі.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду виснує, що рішення Господарського суду Запорізької області від 19.01.2026 у справі №908/2713/25 ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “РОМА-ІНВЕСТ” задоволенню не підлягає.

7. Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “РОМА-ІНВЕСТ” на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.01.2026 у справі №908/2713/25 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 19.01.2026 у справі №908/2713/25 - залишити без змін.
3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Судді: Ю.В. Фещенко

О.Ю. Соп`яненко