Дата документу 22.06.2026
Справа № 334/4304/26
Провадження № 2/334/3403/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
22 червня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі
судді Бредіхіна Ю.Ю.,
за участю секретаря Іванової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення суми,
установив:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 16 841,80 гривень, з яких: заборгованість по кредитам – 3 500 грн., заборгованість по відсотках на дату відступлення права вимоги– 9 800 грн., заборгованості по відсоткам після відступлення права вимоги – 1 790 грн., заборгованості по пені/штрафам – 1 751,80 грн., а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 29.03.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 2197068, за умовами якого ТОВ «Селфі Кредит» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 1 500 грн. на 360 днів під 1 % на день (фіксована).
Кредит наданий шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача. Факт переказу коштів підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» №220251127-936 від 27.11.2025 року.
Позичальник порушив графік повернення кредиту та сплати процентів, своєчасно не сплачував платежі за кредитним договором, чим допустив їх прострочення.
Також, 08.04.2025 року між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 18252693, за умовами якого ТОВ «Еко Фін» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 2 000 грн, строком на 365 днів з кінцевим терміном повернення 07.04.2026 року під 1% на день (фіксована).
Кредит наданий шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача. Факт переказу коштів підтверджується квитанцією №44410-75993-25964 від 08.04.2025 року.
Позичальник порушив графік повернення кредиту та сплати процентів, своєчасно не сплачував платежі за кредитним договором, чим допустив їх прострочення.
26.11.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 26-11/2, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило позивачу належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за договором № 2197068.
Крім того, 06.04.2026 року між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення права вимоги № 06-04/26, відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» відступило позивачу належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за договором № 18252693.
Станом на момент подання позову до суду сума боргу не погашена.
Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 18.05.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом (повідомленням) сторін.
Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час, дату і місце його проведення повідомлявся у встановленому порядку.
Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом
29.03.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2197068, за умовами якого ТОВ «Селфі Кредит» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 1 500 грн. на 360 днів під 1% на день (процентна ставка фіксована).
Відповідно до п. 2.1 договору, кредит наданий шляхом перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб споживача № НОМЕР_1 . 
Факт переказу коштів підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» №220251127-936 від 27.11.2025 року.
До кредитного договору складений паспорт споживчого кредиту та встановлений графік щомісячних платежів (Додаток №1 до договору), підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «М107»
Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, порушив графік повернення кредиту та сплати процентів, не своєчасно та не у повному обсязі сплачував платежі за кредитним договором, чим допустив їх прострочення, тому його заборгованість за кредитом склала 7790 гривень, з яких: заборгованість по кредиту – 1 500 грн., заборгованість по процентам на дату відступлення права вимоги – 2 820 грн., заборгованість по процентам після відступлення права вимоги - 1 770 грн. та заборгованість по пені – 1 700 грн.
26.11.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 26-11/2, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило позивачу належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за договором № 2197068.
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 26.11.2025 року, який є додатком до договору факторингу №26-11/25, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2197068 в сумі 6 020 грн. 
На момент розгляду справи сума боргу не погашена.
Також, 08.04.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Фін» та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит № 18252693, за умовами якого ТОВ «Еко Фін» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 2 000 грн. на 365 днів, з кінцевим терміном повернення 07.04.2026 року під 1% на день (процентна ставка фіксована).
Кредит наданий шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 . 
Факт переказу коштів підтверджується квитанцією №44410-75993-25964 від 08.04.2025 року. 
До кредитного договору складений паспорт споживчого кредиту та встановлений графік щомісячних платежів (Додаток №1 до договору), підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «МzlkM2Jh».
22.04.2025 року між ТОВ «Еко Фін» та ОСОБА_1 укладений додатковий договір про пролонгацію № 1/18252693, відповідно до п. 1 якого сторони погодили пролонгувати (продовжити або поновити) дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 06.05.2025 року. 
Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, порушив графік повернення кредиту та сплати процентів, не своєчасно та не у повному обсязі сплачував платежі за кредитним договором, чим допустив їх прострочення, тому його заборгованість за кредитом склала 9 051,80 гривень, з яких: заборгованість по кредиту – 2 000 грн., заборгованість по процентам на дату відступлення права вимоги – 6 980 грн., заборгованість по процентам після відступлення права вимоги - 20 грн. та заборгованість по пені – 51,80 грн.
06.04.2026 року між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення права вимоги № 06-04/26, відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» відступило позивачу належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за договором № 18252693.
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 26.11.2025 року, який є додатком до договору відступлення права вимоги №06-04/26, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 18252693 в сумі 8 980 грн. 
Таким чином, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитними договорами склала 16 841,80 гривень. Детальні розрахунки заборгованості додаються до позовної заяви. Позивач направив вимогу на електронну адресу відповідача про повернення заборгованості за кредитним договором № 18252693 від 08.04.2025 року, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.
ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи
Між сторонами виникли правовідносини з кредитних договорів.
Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Частиною п`ятою статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Судом встановлено, що кредитний договір укладено в електронній формі із застосуванням електронного підпису із одноразовим ідентифікатором відповідача Е694.
Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині вимог щодо тіла кредиту, нарахованих відсотків та комісії.
Разом з тим, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 пені (штрафу) в сумі 1 751,80 грн., оскільки пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, вимога позивача про стягнення пені (штрафу) за прострочення виконання кредитних зобов`язань в сумі 1 751,80 грн. задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Верховний Суд у своїй практиці сформулював позицію за змістом, якої практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137ЦПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 141ЦПК України).
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020).
Суд, оцінивши опис робіт згідно з актом № 32 про надання юридичної допомоги від 15.04.2026 року до Договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року, наданих АО «Лігал Ассістанс», вважає за необхідне частково задовольнити заяву про стягнення витрат на правову допомогу пропорційно складності справи до обсягу виконаних по ній робіт, зокрема за складання позовної заяви, а також пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 6 000 грн.
Керуючись ст. 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення суми задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (юридична адреса: м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) суму боргу у розмірі 15 090 (п`ятнадцять тисяч дев`яносто) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (юридична адреса: м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) судовий збір у сумі 2 981 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) гривня 84 копійки та витрати на правову допомогу в сумі 5 375 (п`ять тисяч триста сімдесят п`ять) гривень 90 копійок.
В іншій частини позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін