Справа № 333/12348/25
Провадження № 2/333/1778/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
12 травня 2026 року         м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого – судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Березовської Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
В С Т А Н О В И В:
25.12.2025 року АТ «ТАСКОМБАНК» через підсистему «Електронний суд» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього на його користь заборгованість у розмірі 58 852 грн. 89 коп. за Заявою-договором № 002/20300806-SP від 10.05.2023 року, а також судові витрати у розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.05.2023 року ОСОБА_1 підписав Заяву-анкету № 002/20300806-SP про приєднання до Публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інший послуг в межах проекту «Sportbank». Відповідно до умов цього договору банк надав ОСОБА_1 30 000,00 грн. кредитних коштів у вигляді кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена 0,22%, строк користування – 12 місяців з автоматичною пролонгацією, призначення кредиту – на споживчі потреби. Підписавши Заяву-анкету відповідач підтвердив факт ознайомленості, обізнаності та розуміння умов кредитування.
Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 умов договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла станом на 02.09.2025 року у розмірі 58 852 грн. 89 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) – 29 965 грн. 04 коп., заборгованість за процентами (в тому числі прострочена) – 28 887 грн. 85 коп.
Ухвалою суду від 05.01.2026 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, через систему «Електронний суд» надіслав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. На останню відому адресу місця проживання відповідача судом було направлено судові повістки, які були повернуті працівниками пошти у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Окрім того про розгляд справи відповідач повідомлявся шляхом подачі оголошення на офіційному сайті «Судова влада».
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 
Ухвалою суду від 12.05.2026 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. 
Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
10.05.2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання Заяви-анкети щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» (оферта) на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інший послуг в межах проекту «Sportbank». Відповідно до умов даного договору позичальнику було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 , надано відповідачу 30 000,00 грн. кредитних коштів у вигляді кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена 0,22%, строк користування – 12 місяців з автоматичною пролонгацією, призначення кредиту – на споживчі потреби.
У заяві зазначено, що ОСОБА_1 підписанням цієї Заяви-анкети акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті банку, на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інший послуг в межах проекту «Sportbank», і беззастережно приєднався до умов договору.
Відповідно до довідки АТ «Таскомбанк» встановлено, що ОСОБА_1 з 10.05.2023 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-Анкети з номером кредитного договору № 002/20300806-SP від 10.05.2023 року, № картки НОМЕР_2 , відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК».
З виписки по особовим рахункам кредитного договору № 002/20300806- SP, відкритому на ім`я ОСОБА_1 за період з 10.05.2023 року по 02.09.2025 року вбачається, що кредитні кошти від АТ «ТАСКОМБАНК» за вказаним вище кредитним договором він отримував та користувався.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 02.09.2025 року становить 58 852 грн. 89 коп. та складається із заборгованості за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) – 29 965 грн. 04 коп., заборгованості за відсотками (в т.ч. простроченими) – 28 887 грн. 85 коп.
Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ТАСКОМБАНК»).
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Частиною другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. 
На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Частиною першою ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. 
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Суд враховує, що відповідач укладення кредитного договору не оспорював, а з розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що він впродовж певного строку частково сплачував заборгованість за користування кредитними коштами, тобто виконував свої зобов`язання за договором.
Крім того, позичальник підтвердив, що між ним і банком виникли відповідні договірні правовідносини з приводу отримання банківських послуг по кредитуванню із нарахуванням 0,22 % за користування кредитними коштами, що підтверджується підписаними ними документами, зокрема Заявою-договором № 002/20300806-SP про приєднання до Публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інший послуг в межах проекту «Sportbank».
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з позовом, АТ «ТАСКОМБАНК» на підтвердження позовних вимог та розміру заборгованості за кредитним договором надало копію кредитного договору № 002/20300806-SP від 10.05.2023 року, укладеного шляхом підписання Заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інший послуг в межах проекту «Sportbank», а також виписку з рахунку ОСОБА_1 і розрахунок заборгованості. 
Виписки по рахунках/карткам банку є належними та допустимими доказами, що підтверджується Постановою Вищого Господарського суду України від 13.11.2014 року у справі № 908/4154/13 щодо надання Банком кредитних коштів Клієнту, отримання і використання таких коштів Клієнтом, нарахування Банком відсотків, комісії, пені, а також часткове погашення позичальником заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до п.п. 57-62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018 року інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність надання банком ОСОБА_1 кредитних коштів та здійснення відповідачем часткового погашення платежів на виконання умов договору.
Таким чином, суд встановив, що банк надав ОСОБА_1 кредит за умовами кредитного договору № 002/20300806-SP від 10.05.2023 року, укладеного шляхом підписання Заяви-анкети про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інший послуг в межах проекту «Sportbank». З урахуванням наданих банком доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог банку про стягнення заборгованості за кредитним договором по тілу кредиту та нарахованим процентам.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. 
Керуючись ст. ст. 610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ч. 4 ст. 223, ст. ст. 10-13, 77-80, 141, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» (ЄДРПОУ 09806443, адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30) суму заборгованості за Заявою-договором № 002/20300806-SP від 10.05.2023 року, що станом на 02.09.2025 року становить 58 852 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн. 89 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) – 29 965 грн. 04 коп., заборгованість за процентами – 28 887 грн. 85 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» (ЄДРПОУ 09806443, адреса: 01032, м. Київ, вул. с. Петлюри, буд. 30) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. 
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 12 травня 2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя          В.Б. Кулик