Справа № 644/8956/25 
Провадження № 3/644/108/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
01 липня 2026 р. м.Харків
Індустріальний районний суд міста Харкова у складі :
головуючого судді - Попової В.О., 
за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Індустріального районного суду міста Харкова справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшлиз Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, РНОКПП – НОМЕР_1 , реєстрація місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :
ОСОБА_1 16 вересня 2025 о 21 годині 42 хвилин, рухаючись по вул. Роганська, буд. 163 в м.Харкові, керував транспортним засобом Renault Traffic, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу зі застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820, номер спеціального технічного приладу ARHK-0054, тест номер 3545 від 16.09.2025, в результаті огляду встановлено вміст алкоголю – 1.07 %0 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.
За вказаним фактом у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 456063 від 16.09.2025за ч.1 ст.130 КУпАП. Також в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що свідки не залучались, велась відеофіксація на б/к 474427.
Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи відносно ОСОБА_1 неодноразово відкладався: 
- 15.10.2025 - за письмовим клопотанням захисника ОСОБА_1 – адвоката Вороного К.В. у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи (а.с. 14); 
- 27.11.2025 - за письмовим клопотанням захисника ОСОБА_1 – адвоката Вороного К.В. у зв`язку з необхідністю додаткового часу для узгодження правової позиції з клієнтом. Посилався, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проходить військову службу безпосередньо в зоні ведення активних бойових дій, у зв`язку з чим з ним зв`язок нестабільний або взагалі відсутній (а.с. 25-26);
- 23.03.2026 - за письмовим клопотанням захисника ОСОБА_1 – адвоката Вороного К.В. у зв`язку із зайнятістю захисника у слідчих діях в рамках кримінального провадження № 12022221150001229 від 19.10.2022. Також зазначено, що відповідні докази будуть надані після їх отримання. Однак до суду такі докази не надходили (а.с. 63);
- 05.05.2026 - за письмовим клопотанням захисника ОСОБА_1 – адвоката Вороного К.В. у зв`язку з перебуванням його на лікарняному. Також зазначено, що відповідні докази будуть надані після їх отримання від закладу охорони здоров`я (а.с. 67-68). В підтвердження чого 13.05 2026 через підсистему «Електронний суд» захисником подано витяг з лікарняного, з якого вбачається, що в період з 04.05.2025 по 06.05.2026 ОСОБА_2 перебував на лікарняному в медичному закладі КНП «Міська поліклініка 18» ХМР (76);
- 04.06.2026 - за письмовим клопотанням захисника ОСОБА_1 – адвоката Вороного К.В. у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засідання у Богодухівському районному суді Харківської області у справі № 613/380/26, в підтвердження чого надано витяг із сайту Судової влади (а.с. 78-79, 81).
Крім того 19 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 – адвоката Вороного К.В. надійшла заява про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби з підстав, зазначеній в заяві. Також зазначено, що у випадку відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження, просить розгляд справи відкласти (а.с. 36-37).
Крім того 16 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 – адвоката Вороного К.В. надійшла заява про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності події і складу адміністративної правопорушення з підстав, зазначеній в ній (а.с. 51-55).
В судові засідання, призначене на 01 липня 2026 року, ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Вороний К.В., повторно не з`явились, повідомлялись про день, час та місце судового розгляду належним чином та своєчасно. 
30 червня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 – адвоката Вороного К.В. надійшла заява, в якій він просить судове засідання, призначене на 01.07.2026 відкласти, оскільки він перебуває у відпустці з 18.06.2026 по 01.07.2026 включно. Однак жодних доказів на підтвердження викладеного у заяві суду не надано, (а.с. 84).
Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, суд зазначає таке.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.
Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Згідно ч.1 ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може буде накладено протягом року з дня його вчинення.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 про дату та час судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать довідки про доставлення повідомлення – судової повістки у додаток «Viber» (а.с. 13, 24, 34, 49, 61, 65, 72, 83а).
Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Крім того, суд зауважує, що при розгляді адміністративного матеріалу в суді, складеного у відношенні ОСОБА_1 , останній скористався правовою допомогою, уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Вороним К.В., який також ознайомлений з матеріалами справи, та міг діяти в інтересах  ОСОБА_1 .
Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи, а також приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Таким чином, з урахуванням вищевказаного, виходячи з того, що адміністративне провадження неодноразово призначалось до слухання в судовому засіданні, суд зазначає, що для ОСОБА_1 було створено всі умови для реалізації останнім своїх прав та надано достатньо часу для надання пояснень, в тому числі письмових, подання доказів тощо, як ним особисто так і його захисником. 
Тому суд приходить до висновку , що  ОСОБА_1 та його захисник, будучи обізнаними про те, що в провадженні суду перебуває на розгляді справа про адміністративне правопорушення, об`єктивно могли знайти можливість прийняти участь в його розгляді, а не сформувати своєю поведінкою думку про намагання затягнути розгляд провадження до закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, в межах яких може бути накладено адміністративне стягнення.
На підставі положення ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності під час розгляду справи особи, стосовно якої складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у його відсутність та відсутність захисника.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 456063 від 16.09.2025, в ньому наявні всі відомості, передбачені ч.1 ст.256 КУпАП. 
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами по справі про адміністративне правопорушення:
- протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 456063 від 16.09.2025, складеним у відношенні ОСОБА_1  уповноваженою державою особою (а.с. 1);
- роздруківкою приладу Drager Alcotest 6820 ARВL –6820 результатів тестування водія ОСОБА_1 на алкоголь, з зазначенням результату тестування останнього, в якому вказано, що результат тесту позитивний – 1.07 %0 проміле (а.с. 4); 
- актом огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, відповідно якого результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння позитивний – 1.07 %0 проміле (а.с. 5); 
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наявними в матеріалах справи, згідно яких він підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що вживав алкоголь, але вважає, що із ознак сп`яніння було тільки запах з роту. Тремтіння рук, неадекватної поведінки не було. Зазначає, шо згоден, що порушив закон (а.с. 7);
- рапортом поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП капрала поліції Крячко С. (а.с. 8);
- відеозаписом з подією за участю ОСОБА_1 .
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.
Як вбачається з протоколу серії ЕПР1 № 456063 від 16.09.2025, складеногоу відношенні ОСОБА_1 , останній його підписав, заперечень, зауважень щодо невідповідності внесених до протоколів даних не заявляв, в письмових поясненнях, наявних в матеріалах справи, підтвердив, що вживав алкогольні напої - вино. 
Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, що свідчить про відсутність незгоди з діями працівників поліції під час складання ними протоколу та в свою чергу свідчить про умисність його дій та усвідомлення протиправного характеру своїх дій.
Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.
Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п.2.9 "а" ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 456063 від 16.09.2025 у відношенні ОСОБА_1 складений саме закерування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Оцінюючи доводи сторони захисту, викладені в заяві Вх 5440/26Вх. від 16.02.2026 про порушення інспекторами поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 як військовослужбовця, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.2 ст.266-1 КУпАП, огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису, 16 вересня 2025 року, водій ОСОБА_1 рухався по вул. Роганська, буд. 163 в м.Харкові та керував транспортним засобом Renault Traffic, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Згідно відеозапису події, що мала місце 16.09.2025, убачається, що ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції, під час спілкування з інспекторами поліції, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому, згідно даних з боді-камер поліції, ОСОБА_1  не повідомляв поліцію про виконання ним будь-яких службових обов`язків, невідкладного бойового розпорядження. 
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1  перебував поза межами території будь-якої військової частини та не виконував в той час жодних військових обов`язків.
Будь-яких інших документів, окрім долучених до матеріалів справи, які б беззаперечно підтверджували, що на час вчинення цього адміністративного правопорушення ОСОБА_1  виконував обов`язки військової служби, матеріали справи їх не містять.
Крім того в письмових поясненнях, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 вказав, що він в той час перебував у відпустці.
У пункті 1 ч.1 ст.255 КпАП України зазначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (ст.130 КпАП України).
Відтак суд доходить висновку, що у працівників поліції існувала обґрунтована презумпція для застосування саме загальної процедури огляду, передбаченої ст.266 КУпАП.
Таким чином, працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Закону України «Про національну поліцію».
На підставі викладеного, суд вважає безпідставними доводи адвоката Вороного К.В., викладені в заяві Вх 5440/26 Вх. від 16.02.2026 щодо підстав для закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки встановлені судом обставини та досліджені судом докази, в своїй сукупності, поза розумним сумнівом доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, доводи захисника Вороного К.В. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими та спростовується наявними в матеріалах справи доказами і твердження захисника суд розцінює як лінію захисту з тим, щоб ОСОБА_1 уникнув адміністративної відповідальності.
Щодо посилання стороною захисту в заяві Вх. № 1670/26Вх від 19.01.2026 на застосування ст. 335 КПК України та зупинення провадження по справі суд зазначає наступне.
01 травня 2022 року законодавцем були внесені зміни у чинний КПК щодо зупинення кримінального провадження. При цьому, у КУпАП такі зміни цим законом не були внесенні. Це свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану. Це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Так, відповідно до КПК участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою. На відміну від провадження у справі про адміністративне правопорушення, де визначено, що участь особи є обов`язковою тільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, що передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП. Стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.
Таким чином посилання захисника Вороного К.В. на положення ст. 335 КПК України є безпідставними, оскільки цим Кодексом регулюються зовсім інші правовідносини. Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить приписів про обов`язок суду зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення до закінчення воєнного стану.
З врахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Вороного К.В. про зупинення провадження у справі.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Також суд зауважує, що за приписами ст.15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці, військовозобов`язані несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Тобто, для військовослужбовців, які вчинили адміністративні правопорушення, пов`язані із порушенням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, не існує будь-яких виключень у процедурі притягнення до адміністративної відповідальності, а ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності саме за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Частиною 4 ст. 277 КУпАП передбачено лише можливість зупинення строків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.
Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відтак, суд не збачає підстав для зупинення провадження у справі.
Суд констатує, що досліджені судом докази, в своїй сукупності, поза розумним сумнівом доводять факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи особу  ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283-285 КУпАП

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави (отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету 21081300) у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в особі Державної Судової Адміністрації України (отримувач коштів – ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету – 22030106 у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 що після набрання даною постановою законної сили у випадку несвоєчасної сплати грошового стягнення (штрафу) у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, передбачено стягнення штрафу у подвійному розмірі у відповідності до ст. ст. 307, 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Харкова.

Суддя В. О. Попова