ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/4145/26
категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану";
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату йому одноразову грошову винагороду у повному обсязі в розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану".
Позовні вимоги мотивовані тим, що Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.10.2021 року на підставі контракту був прийнятий на військову службу та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . В період з 24.02.2022 року по 27.01.2023 року, з 09.02.2023 року по 21.06.2023 року, з 03.07.2023 року по 18.09.2023 року, з 02.10.2023 року по 27.12.2023 року та з 30.12.2023 року по 31.01.2024 року Позивач брав безпосередню участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Позивач вважає, що має законне право на одноразову грошову винагороду у розмірі один мільйон гривень, передбачену пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану", а тому бездіяльність Відповідача щодо її невиплати вважає протиправною.

Ухвалою суду від 09.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзивах на позов Відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , проти задоволення позову заперечується і зазначається, що Позивач дійсно з 22.10.2021 року на підставі контракту був прийнятий на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 на посаду санітара самохідного 6 артилерійського взводу 3 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи. Відповідач визнає безпосередню участь Позивача в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. На думку представників Відповідача, наведених у відзиві, Позивач був прийнятий на військову службу до оголошення воєнного стану, а довідка про його участь не відокремлює періодів його безпосередньої участі в бойових діях, що виключає підстави для нарахування та виплату йому одноразової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану". 

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Суть спірних відносин між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності протиправності дій Відповідача щодо нарахування та виплати Позивачу одноразову грошову винагороду у розмірі один мільйон гривень, передбачену пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану".

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав нарахування та виплати одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах регулюються правовими нормами Постанови КМ України від 11 лютого 2025 р. № 153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану" (надалі - Постанова №153), що була чинна на день виникнення таких відносин.

Вказаною Постановою № 153 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (надалі - Порядок №153).
Безспірно, за приписами пункту 4 Постанови №153 (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 387 від 01.04.2025, № 942 від 30.07.2025) громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень.

Як зазначено в підпункті 1 пункту 3 в редакції Постанови КМ № 387 від 01.04.2025 року, учасниками експериментального проекту є:
- громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу;
- Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.

Аналіз вказаних правових норм засвідчує, що така одноразова грошова допомога виплачується за наявності таких умов:
- укладання контракту громадяни України віком від 18 до 25 років на проходження військової служби;
- укладання такого контракту на проходження військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії або Державній прикордонній службі;
- укладання такого контракту на проходження військової служби на посадах рядового, сержантського і старшинського складу;
- особи до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану та проходять військову службу;
- брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Позивач у справі, з 22.10.2021 року на підставі контракту був прийнятий на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 , тобто у віці до 25 років, та по даний час проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді санітара та мав військове звання солдата.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Позивач у справі, з 24.02.2022 року по 27.01.2023 року, з 09.02.2023 року по 21.06.2023 року, з 03.07.2023 року по 18.09.2023 року, з 02.10.2023 року по 27.12.2023 року та з 30.12.2023 року по 31.01.2024 року, тобто у віці до 25 років, брав безпосередню участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Вказані обставини підтверджуються також довідкою про таку участь, виданою Відповідачем 27.11.2025 року, копія якої долучена до справи та досліджена судом.

Відповідно до вимог частини 1 статі 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Зазначене дає суду зробити висновок, що Позивач дійсно до набрання чинності Постановою №153, у віці до 25 років проходив та проходить військову службу Військовій частині НОМЕР_1 на посадах санітара (станом на день видачі довідки - на посаді командира десантно-штурмового відділення), тобто на посадах рядового, сержантського і старшинського складу та брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (з 24.02.2022 року по 27.01.2023 року, з 09.02.2023 року по 21.06.2023 року, з 03.07.2023 року по 18.09.2023 року, з 02.10.2023 року по 27.12.2023 року та з 30.12.2023 року по 31.01.2024 року), що за сукупністю становить більше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою.

Тобто, Позивач дійсно у віці до 25 років на підставі контракту був прийнятий на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, яка в силу вимог підпункту 1 пункту 3, в редакції Постанови КМ № 387 від 01.04.2025 року, відноситься до учасників експериментального проекту.
Тобто, Позивач дійсно у віці до 25 років проходив та проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посадах рядового, сержантського і старшинського складу, як передбачено Постановою №153.
Тобто, Позивач дійсно у віці до 25 років брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (з 24.02.2022 року по 27.01.2023 року, з 09.02.2023 року по 21.06.2023 року, з 03.07.2023 року по 18.09.2023 року, з 02.10.2023 року по 27.12.2023 року та з 30.12.2023 року по 31.01.2024 року), що за сукупністю становить більше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, як передбачено Постановою №153.

Суд вважає безпідставними та алогічними доводи представника Відповідача, наведених у відзивах на позов, що довідка про безпосередню участь Позивача в бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, видана 27.11.2025 року самою Військовою частиною НОМЕР_1 , ніби-то не виокремлює періоди участі Позивача безпосередньо в бойових діях.
Представник Відповідача не врахував, що вказана довідка від 27.11.2025 року видана самим Відповідачем. В даній довідці прямо зазначено, що вона видана на підставі журналів бойових дій військової частини НОМЕР_1 за конкретні періоди.

Суд вважає безпідставними також доводи представника Відповідача, наведених у відзивах на позов, що прийняття Позивача на підставі контракту був прийнятий на військову службу до Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України до воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, виключає право Позивача на вказану одноразову грошову винагороду.
Такі доводи є результатом безпідставно помилкового трактування положень Постанови №153.
Представник Відповідача не врахував, що в розумінні вимог положень Постанови №153 підставою для виплати одноразової грошової винагороди є тривалість проходження служби в бойових умовах особами у віці до 25 років.
Як вже зазначалося судом, Позивач у віці до 25 років в період воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, та до набрання чинності Постанови №153 під час проходження військової служби у Військовій частини НОМЕР_1 на посадах рядового, сержантського і старшинського складу брав безпосередню участь в бойових в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців.

Відповідно до вимог статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Воно вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема в закони, які за своїм змістом мають бути наповнені передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Сам факт, що Позивач розпочав проходження військової служби у віці 19 років, але до запровадження воєнного стану, не може позбавляти його винагороди за безпосередню участь в бойових в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців. Позбавлення Позивача права на таку винагороду протирічить ідеям соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Зазначене свідчить про наявність у Позивача права на виплату одноразової грошової винагороди, передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану" в повному обсязі, тобто в розмірі 1 млн. гривень.

При визначенні способу судового захисту права Позивача на таку виплату суд враховує наступне.
Безспірно, в розумінні вимог ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом порушеного права.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом у спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Одночасно суд враховує, що у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вимога на захист порушеного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.
Отже, адміністративний суд, отримавши позовну заяву, повинен встановити наявність факту порушення права та застосувати конкретний спосіб захисту порушеного права, що залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Як зазначено в позові, Позивач просить визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому одноразової грошової винагороди в розмірі 1 млн. гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану"
Більш того, до позову долучено лист Відповідача від 28.11.2025 року про відмову в нарахуванні та виплаті Позивачу вказаної одноразової грошової допомоги.
Таким чином, позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Порушене право Позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом визнання протиправною відмову в нарахуванні та виплаті Позивачу одноразової грошової винагороди у відповідності до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану" викладену в листі від 28.11.2025 року, та зобов`язання Відповідача нарахувати та виплати Позивачу таку винагороду.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди у відповідності до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану" викладену в листі від 28.11.2025 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у відповідності до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану" .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

26.05.26