ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

05 травня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 640/10489/22	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, третя особа – Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2022 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, третя особа – Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови повернути помилково сплачений ОСОБА_1 збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомості в розмірі 5 300,00 гривень; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу майна у сумі 5 300,00 грн, сплаченого квитанцією № 26758233 від 10 жовтня 2017 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 10 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено договір, який посвідчено нотаріусом Кондратюк Аллою Василівною та зареєстровано в реєстрі за № 1095, купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Оскільки відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» однією з підстав для відмови у вчиненні нотаріальних дій є невнесення встановлених законодавством платежів, пов`язаних з її вчиненням особою, яка звернулась з проханням вчинити нотаріальні дії, позивачка була змушена сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 5 300,00 грн, що підтверджується квитанцією № 26758233 від 10.10.2017, хоча житло придбавалось вперше.
Позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 5 300,00 грн, шляхом направлення Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших надходжень бюджету до Державної казначейської служби України у Київській області. 
Головне Управління ПФУ у Київській області листом від 21.02.2022 № 1000- 0604-8/25209 повідомило, що з метою повернення коштів у сумі 5 300,00 грн. необхідно звернутись до суду.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2022 позов було залишено без руху.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
19.08.2022 відповідач надав суду відзив на позов, в обґрунтування якого послався на те, що позивач не звертався до управління та ним не надано документів, на підтвердження факту перебування Позивача у черзі на одержання житла або придбання житла вперше, відповідач не має можливості підтвердити необхідність повернення позивачу сплачених коштів страхового збору з операцій купівлі - продажу нерухомого майна. З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.
02.09.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
На виконання положень Закону № 2825-IX справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 прийнято адміністративну справу до провадження, визначено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
21.02.2025 від Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області надійшли додаткові пояснення, в яких вказано, що відповідно до п. 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Органи Державної казначейської служби України не приймають участі у процесі стягнення податків, зборів та інших доходів, оскільки відповідно ст. 45 Бюджетного кодексу України саме на органи стягнення (органи, які контролюють справляння надходжень бюджету) покладено обов`язок забезпечувати своєчасне та в повному обсязі надходження до державного бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів відповідно до законодавства України. Тому повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету здійснюється органом Казначейства за відповідним поданням контролюючого органу з дотриманням процедури і умов, встановлених у статтях 45 Бюджетного кодексу України, 43 Податкового кодексу України і Порядку.
10.03.2025 відповідач надав суду відзив на позов, в обґрунтування якого послався на те, що позивачем не надано документів на підтвердження факту перебування позивача у черзі на одержання житла або придбання житла вперше, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не має можливості підтвердити необхідність повернення позивачу сплачених коштів страхового збору з операцій купівлі - продажу нерухомого майна.
Відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат» збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 5300,00 грн не вважається безпідставно сплаченим, тому підстав для повернення коштів немає. З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.
10.10.2017 між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (Продавці) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (Покупці) укладено договір купівлі-продажу квартири, за яким Продавці передали у власність, а Покупці прийняли у власність в рівних частках, тобто по 1/2 частці кожен нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_2 , і сплачують за неї ціну, визначену цим договором.
Пунктом 5 договору визначено загальну ціну продажу квартири, яка становила 1 060 000,00 грн.
Вказаний договір купівлі-продажу 10.10.2017 посвідчений Кондратюком А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу і зареєстрований в реєстрі за №1095.
Реєстрація права власності на квартиру за ОСОБА_1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 99838838 від 10.10.2017.
Відповідно до копії квитанції від 10.10.2017 № 26758233 ОСОБА_1 було сплачено збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна у розмірі 0,5 % від вартості нерухомого майна, що становить 5300,00 грн 
На звернення позивача про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 21.02.2022 № 1000-0604-8/25209 повідомило, що документів, доданих до заяви, недостатньо для доказів придбання майна вперше. 
Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області протиправними, позивач із відповідним позовом звернулася до суду.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого. 
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до абзацу першого п. 9 ст. 1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано у Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (Порядок №1740).
Згідно з п. 15-1 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Пункт 15-3 Порядку №1740 передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Проаналізувавши вказані норми Закону та Порядку, суд дійшов висновку, що громадяни, які придбавають нерухоме майно, зокрема квартиру, вперше не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, тобто звільнені від його сплати в розмірі 1% від вартості нерухомого майна (квартири), зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.
Судом установлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо фізичної особи ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 04.05.2026 за позивачем окрім придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 , придбаної на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Кондратюк А.В., інших операцій з придбання нерухомого майна - не зареєстровано.
При цьому суд зауважує, що відповідно до п. 15-1 Порядку №1740 від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна звільняються, зокрема, громадян, які придбавають житло вперше.
Відповідно до статті 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що будь-якого нерухомого майна (житла) за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровано, крім права власності на нерухоме майно, при придбанні якого сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу.
Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.
З огляду на викладене, суд вважає, протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області з відмови у поверненні помилково сплаченого збору.
Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області подання про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5300,00 грн. суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787 ( Порядок № 787).
Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Відповідно до п.п.2 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Таким чином, оскільки повернення коштів, безпідставно або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на управління Пенсійного фонду України покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
Суд також враховує правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 23.04.2019 у справі № 802/1566/17-а, в якій зазначено: «…в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.
За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.
При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.
Таким чином, посилання в касаційній скарзі на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача звернутися з відповідним поданням до органів Державної казначейської служби України щодо повернення помилково сплаченого позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4346,90 грн.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року (справа № 819/1498/17) та 31 січня 2018 року (справа №819/1667/17) від 13 грудня 2018(справа № 813/969/17).»
Таким чином, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області подання про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна підлягають задоволенню.
За ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на вищезазначене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений.
Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ 22933548, місцезнаходження: Київська область, місто Фастів, вул. Саєнко Андрія, буд. 10), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області (код ЄДРПОУ 37955989, місцезнаходження: м. Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1), про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у формуванні та поданні до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5300,00 грн (п`ять тисяч триста грн 00 коп.).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5300,00 грн (п`ять тисяч триста грн 00 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. 

Суддя 	І.О. Свергун