Справа № 353/506/26
Провадження № 2/353/523/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року	м.Тлумач	

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Мотрук Л.І., 
за участі секретаря судового засідання Стельмах В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Макаренко А.С., звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 14.08.2023 року рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно. На момент ухвалення рішення вказаний розмір аліментів частково відповідав потребам дитини, однак станом на сьогодні є недостатнім та не забезпечує належного рівня утримання дитини, що обумовлено: істотним зростанням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; підвищенням витрат на харчування, лікування, одяг та розвиток дитини; загальними інфляційними процесами в державі; необхідністю забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, після ухвалення рішення суду істотно змінився матеріальний стан відповідача. Зокрема, ОСОБА_2 на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України, та отримує стабільне грошове забезпечення. Таким чином, рівень доходів останнього є значно вищим порівняно з періодом ухвалення рішення суду, що свідчить про наявність підстав для збільшення розміру аліментів. Просила змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 14.08.2023 року та стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Макаренко А.С., у судове засідання не з`явилися, однак 03.06.2026 року на адресу суду від останньої надійшла заява, у якій просила розгляд справи здійснювати за їхньої відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи(а.с. 15).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, на адресу суду 18.06.2026 року повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (а.с. 21).
За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку.
13.05.2026 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.
Судом встановлено, що у сторін по справі народилася одна дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в графі «батько» вказано « ОСОБА_2 », а в графі «мати» - « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.04.2020 року (а.с. 3, на звороті).
Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 14.08.2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 (Три тисячі) грн. 00 копійок на дитину щомісячно, що підтверджується копією даного рішення (а.с. 5-7).
Із копії довідки № 122 від 20.01.2026 року, яка видана командиром військової частини НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації у військову частин НОМЕР_3 Національної гвардії України з 20.02.2025 року (а.с. 3).
Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 
Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно вимог ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 3512 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У постанові Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі № 715/2073/20 зазначено, що «Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений. 
Судом встановлено, що син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. При цьому, раніше визначених аліментів на утримання сина в розмірі 3000 грн є недостатньо для рівня життя необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Матеріальне становище позивачки також погіршилося у зв`язку із забезпеченням навчання дитини, її розвитком, дозвіллям, внаслідок інфляційних процесів у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку. З часу визначення розміру аліментів зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. 
Доказів того, що відповідач не може надавати синові матеріальну допомогу, має на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, суду не надано.
Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року по справі №759/10277/18 зазначив, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
Тобто Верховний Суд вважає, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.
Крім того, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
При цьому суд зважає, що обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків.
У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом зміни способу стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 3000 грн щомісячно на 1/4 частину від всіх видів доходу відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Докази, які б спростовували вищезазначений висновок суду щодо збільшення розміру аліментів, або докази неможливості відповідача оплачувати аліменти у більшому розмірі в матеріалах справи відсутні, та судом таких обставин не встановлено.
При цьому слід відкликати виконавчий лист № 353747/23 з Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Із врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1331 грн 20 коп.
На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 року, ст. ст. 182, 184, 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів – задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення розпочати з дня набрання рішенням законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття.
Відкликати виконавчий лист Тлумацького районного суду Івано-Франківської області № 353/747/23 з Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/р UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 .
Повний текст судового рішення складено 01 липня 2026 року.

Головуючий	Л. І. МОТРУК