Єдиний унікальний номер  317/2301/24
Провадження № 2/317/260/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Качана А.В.
за участі:
секретаря судового засідання Ботушанської Є.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 17.11.2022 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №1010747155, на підставі якого відповідачу видано кредит в сумі 109578,11 грн. 
Позивач зазначає, що відповідач не виконував свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 01.02.2024 склала 128009,74 грн. з яких: 107264,00 грн. – заборгованість за кредитом, 10,89 грн. – заборгованість за процентами, 20734,85 грн. – заборгованість за комісією.
Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 128009,74 грн. та втирати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 12.12.2024 позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 – задоволено в повному обсязі.
05.11.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено та скасовано заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12.12.2024.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею (суддя-доповідач) з розгляду цивільної справи № 317/2301/25 визначено суддю Качана А.В.
13.11.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання  на 11.12.2025.
11.12.2025 за клопотанням адвоката Білицького Є.М. підготовче судове засідання відкладено на 12.01.2026.
12.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» від адвоката Білицького Є.М. надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання. 
12.01.2026 клопотання про відкладення задоволено, підготовче засідання відкладено на 11.02.2026.
11.02.2026 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Призначено підготовче судове засідання на 09.03.2026.
09.03.2026 судове засідання відкладено на 25.03.2026 у зв`язку з зайнятістю судді у розгляді іншої справи.
25.03.2026 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду по суті на 21.04.2026.
21.04.2026 судове засідання відкладено 05.05.2026 у зв`язку з неявкою відповідача та його представника.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача у судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подали.
За вказаних обставин, враховуючи те, що у відповідача та його представника було достатньо часу на подачу відзиву та надання доказів, відповідач та адвокат Білицький Є.М.  були повідомлені про дату час та місце розгляду справи, проте у судові засідання не з`явились, відзив на позовну заяву не подали, на власний розсуд скористались своїми процесуальними правами, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд перейшов до стадії ухвалення рішення у зв`язку з чим у судовому засіданні оголошено перерву до 08.05.2026 до 13 год. 00 хв.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 17.11.2022 між позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем ОСОБА_1 згідно заяви №1010747155 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, було укладено кредитний договір, згідно якого, відповідачу надано кредит у сумі 109578,11 грн., цільове призначення – рефінансування з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 1002071608501, сплата разової комісії банку – 0,00 грн., строк кредитування - 48 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 1,4%, розмір процентної ставки 0,01% річних (а.с. 10-12).
У кредитному договорі містяться персональні дані відповідача ОСОБА_1 , документ підписано за допомогою електронного підпису з використанням ОТР – паролю. 
За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За вказаних обставин суд приходить до висновку кредитний договір №1010747155 від 17.11.2022 укладений між позивачем та відповідачем у спосіб визначений чинним законодавством України.
Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
У матеріалах справи наявні Публічні пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції від 04.04.2022 (а.с. 14 зв. сторона - 20), які містять: предмет договору; порядок та умови укладення договору; порядок внесення змін до договору; строк дії та умови припинення договору; загальні умови надання послуг банку; загальні права сторін; відповідальність сторін та порядок вирішення спорів; обставини непереборної сили (форс-мажор); умови обслуговування карткових рахунків; правила користування, умови випуску та обслуговування карток; порядок здійснення розрахунків; умови надання кредитного ліміту у формі овердрафту та кредитної картки з відновлювальною кредитною лінією.
Відповідно до п. 2.2.2, 2.4.1 розділу І Публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання договору, якщо інше не передбачене умовами договору та/або заявою про приєднання до договору. Договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою банку або за ініціативою клієнта у випадках закриття всіх карткових рахунків та інших рахунків, відкритих за цим договором та/або відмови від усіх послуг банку.
Згідно із п. 2.2.3 розділу І Публічної пропозиції, укладаючи цей договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором.
Відповідно до п. 5.1.6, 5.1.7 розділу І Публічної пропозиції, клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати банку вартість послуг, які надані банком та договором та інші платежі, відповідно до умов договору та встановлених тарифів. Сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.
Відповідно до платіжної інструкції № TR.61355478.38458.25578 від 17.11.2022 позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу кредит у сумі 109578,11 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором № 1002071608501 (рефінансування) (а.с. 23), що також підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 17.11.2022 по 01.02.2024 (а.с. 25 зв. сторона – 26).
Отже, судом встановлено, що позивач умови кредитного договору викав належним чином та надав відповідачу кредит у сумі та на умовах встановлених кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Із наданої суду виписки по особовому рахунку відповідача за період з 17.11.2022 по 01.02.2024 (а.с. 25 зв. сторона – 26) вбачається, що відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, не повернув в повному обсязі суму отриманого кредиту та не сплатив нараховані відсотки. 
Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 23 зв. сторона - 25) позивач нараховує відповідачу заборгованість за кредитним договором №1010747155 від 17.11.2022, станом на 01.02.2024, у сумі 128009,74 грн. з яких: 107264,00 грн. – заборгованість за кредитом, 10,89 грн. – заборгованість за процентами, 20734,85 грн. – заборгованість за комісією. 
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 не повернув у встановлений договором строк повну суму отриманого кредиту (тіло кредиту) та не сплатив суму нарахованих відсотків, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 107264,00 грн. та відсотків у розмірі 10,89 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.
При цьому, дослідивши додану відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення довідку про стан та історію заборгованості від 23.06.2025 № 8 (а.с. 93), на яку у зазначеній заяві відповідач посилається, як на доказ відсутності заборгованості за кредитним договором, суд зазначає наступне. 
Довідка про стан та історію заборгованості від 23.06.2025 № 8 підтверджує факт сплати грошових котів за кредитним договором № 10020771608501, саме для погашення якого (рефінансування) і укладався відповідачем кредитний договір № 1010747155 від 17.11.2022, стягнення заборгованості за яким і є предметом позову у даній справі. 
Отже зазначена довідка не є належним доказом виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 1010747155 від 17.11.2022, а навпаки підтверджує факт укладення такого договору та факт виконання позивачем своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором. 
За вказаних обстави, твердження відповідача про відсутність заборгованості за кредитним договором № 1010747155 від 17.11.2022, викладені у заяві про перегляд заочного рішення, не заслуговують на увагу. 
Належних та допустимих доказів виконання зобов`язань за кредитним договором № 1010747155 від 17.11.2022 відповідачем не надано. 
Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з відповідача комісії за кредитним договором № 1010747155 від 17.11.2022 у сумі 20734,85 грн., суд зазначає наступне. 
Як вбачається з розрахунку заборгованості позивач нараховує відповідачу щомісячну комісію.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції на час укладання кредитного договору) загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит).
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит (у редакції на час укладання кредитного договору), банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Відповідно до редакції п. 5 Правил про споживчий кредит, яка діє наразі, банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.
Згідно додатку 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
За змістом редакції додатку 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець зацікавлений у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. 
Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Необхідність внесення плати за обслуговування банком кредитної заборгованості передбачено в кредитному договорі. Переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування банком кредитної заборгованості та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, у договорі не зазначено.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 (касаційне провадження № 61-4202сво22) дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічних висновків Верховний Суд доходив і раніше, наприклад в постановах № 363/1834/17 від 13.07.2022, № 496/3134/19 від 13.07.2022 тощо.
Судом встановлено, що умовами кредитного договору № 1010747155 від 17.11.2022 передбачено сплату позичальником комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4%.
При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена комісія за видачу та обслуговування кредиту.
Позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за видачу та обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією у сумі 20734,85 грн.є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, про те що позов підлягає частковому задоволенню.
Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 1010747155 від 17.11.2022, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 107274 грн. 89 коп., яка складається з: 107264,00 грн. – заборгованість за кредитом (тіло кредиту) та 10,89 грн. – заборгованість за процентами. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1975 від 16.04.2024 (а.с. 4). 
Таким чином, з відповідача на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2030 грн. 02 коп. (2422,40 грн. х 107274,89 грн. / 128009,74 грн. = 2030,02 грн.).
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 526, 526, 626, 628, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості– задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829, адреса: 04070 м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4)заборгованість за кредитним договором № 1010747155 від 17.11.2022 в розмірі 107274 грн. 89 коп. (сто сім тисяч двісті сімдесят чотири гривні 89 копійок), яка складається з: 107264,00 грн. – заборгованість за кредитом (тіло кредиту) та 10,89 грн. – заборгованість за процентами.
В задоволенні позову в іншій частині – відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829, адреса: 04070 м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4)судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2030 грн. 02 коп. (дві тисячі тридцять гривень 02 копійки).
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», ЄДРПОУ 14282829, адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя          А.В. Качан