Провадження №	3/447/748/26 	
Справа №	447/2139/26 	

П О С Т А Н О В А

16.06.2026 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Павлів В.Р., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 КУпАП,
встановив:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 679129 від 29.05.2026, 29.05.2026 о 21 год. 50 хв. на автодорозі Пустомити –Меденичі 39 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota proace verso», д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на дику тварину, ймовірно козулю. Транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3, 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
16.06.2026 ОСОБА_1 подав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. Не погодився із викладеними у ньому відомостями, вважає його безпідставним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а провадження у справі – закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що 29.05.2026 близько 21 год. 50 хв. керуючи технічно справним автомобілем марки «TOYOTA» моделі «PROACE VERSO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» та перебуває в користуванні його роботодавця ТОВ «Н2ОТРАНСПОРТ», рухався на 39 км автодороги сполученням «Пустомити-Меденичі» поза межами населеного пункту. Під час руху був максимально уважним, суворо дотримувався вимог Правил дорожнього руху (ПДР), від керування транспортним засобом та дорожньої обстановки ні на що не відволікався. Вказав, що, перебував у абсолютно тверезому стані, почувався добре, ніяких лікарських засобів чи алкоголю не вживав. Автомобіль рухався у правій смузі руху із дозволеною та безпечною для даних умов швидкістю 90 км/год. На автомобілі було увімкнене дальне світло фар, яке забезпечувало загальну видимість елементів проїзної частини на відстані понад 100 метрів попереду, що повністю відповідало обраній швидкості руху з технічної точки зору. Раптово та абсолютно несподівано з лісового масиву, розташованого обабіч дороги, на проїзну частину прямо перед автомобілем (на відстані близько 35-40 метрів) вибігла дика тварина (ймовірно, косуля), яка перетинала шлях справа наліво у дуже короткий проміжок часу. З моменту виявлення небезпеки (дикої тварини) він негайно вжив усіх можливих і залежних від мене односторонніх заходів задля уникнення зіткнення, а саме застосував екстрене гальмування. Проте, з технічної точки зору, повний зупиночний шлях автомобіля марки «TOYOTA PROACE VERSO» за швидкості 90 км/год у даних дорожньо-погодних умовах перевищує 75-80 метрів. Таким чином, через малу відстань до перешкоди та раптовість її появи, водій об`єктивно позбавлений будь-якої технічної можливості уникнути наїзду. ОСОБА_1 зазначив, що зіткнення відбулося передньою частиною автомобіля у праву бокову частину тіла тварини, в межах моєї смуги руху. Внаслідок удару тварину відкинуло ліворуч, а автомобіль у загальмованому стані проїхав ще кілька метрів до повної зупинки. Після зупинки транспортного засобу тварина підвелася та самостійно втекла з місця пригоди. Очевидців та пасажирів на місці події не було. Водій одразу викликав працівників поліції, а також належним чином повідомив про подію роботодавця (ТОВ «Н2ОТРАНСПОРТ»), власника ТЗ (ТОВ «УЛФ-ФІНАНС») та страхову компанію «АРСЕНАЛ Львів». Наголосив, що в його діях не було жодних порушень ПДР, а наїзд стався внаслідок дії непереборних обставин. Просив закрити провадження у справі.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому заперечив, пояснив, що рухався на автомобілі в межах допустимої швидкості руху, стежив за дорожньою обстановкою, однак не міг передбачити виникнення небезпеки для руху у вигляді дикої тварини, яка раптово вибігла на проїзну частину. Побачивши тварину, він одразу ж застосував екстрене гальмування, проте зіткнення уникнути не вдалося. Просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Судом встановлено, що згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 679129 від 29.05.2026 року водій ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3, 12.1 ПДР України.
Відповідно до п. 2.3 ПДР України, водій не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу чи безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди.
Відповідно до 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Суду не надано доказів того, що за вказаних обставин водій мав технічну можливість уникнути зіткнення з дикою твариною, а також відсутні дані щодо того, який швидкісний режим невірно обрано водієм, та докази будь яких попереджувальних знаків про раптову появу тварини на дорозі.
Отже, до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення не додано жодного документа, який би підтверджував порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3, 12.1 ПДР та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином доказів на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, і які б дозволяли суду на підставі ст. 252 КУпАП дійти висновку про доведеність факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, органом уповноваженим на складання протоколу, не надано.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-
постановив:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя Павлів В. Р.