РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року 	справа № 580/3344/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гайдаш В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі – відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 211530008088 від 09.03.2026 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 28.02.2026 року та зарахувати до страхового стажу період проходження військової служби з 12.11.1983 року по 15.12.1985 року та період навчання у Херсонському індустріальному інституті (Херсонському національному технічному університеті) з 01.09.1982 року по 29.10.1983 року та період з 26.12.1985 року до 30.06.1989 року;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 28 лютого 2026 року.
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1331.20 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.02.2026 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, однак відповідач рішенням № 211530008088 від 09.03.2026 року у призначенні пенсії відмовив у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідач не зарахував період навчання з 01.09.1982 по 07.06.1989 відповідно до диплома від 30.06.1989 серії НОМЕР_1 , оскільки період навчання перетинається з періодом проходження строкової військової служби та період проходження строкової військової служби з 12.11.1983 по 13.12.1985 відповідно до військового квитка від 30.09.1983 серії НОМЕР_2 , оскільки дата початку служби в документі дописана іншим чорнилом.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.
Представник відповідача 24.04.2026 подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що заява позивача від 28.02.2026 про призначення пенсії була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області за принципом екстериторіальності, відповідно до Порядку № 22-1 та прийнято рішення № 211530008088 від 09.03.2026 про відмову у призначенні пенсії. Відповідачем зазначено, що право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років, проте страховий стаж позивача становить: 27 років 1 місяць 28 днів. Страховий стаж для визначення права позивача становить: 27 років 9 місяців 18 днів. Представник відповідача зазначає, що відповідач правомірно прийняв рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
24.04.2026 представник позивача подала відповідь на відзив у якому зазначила, що викладені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні обставин справи, а тому просить їх не враховувати.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
28.02.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням відповідача від 09.03.2026 № 211530008088 у призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058- IV). За результатами розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії, до страхового стажу не зараховано: - період навчання з 01.09.1982 по 07.06.1989 р.р. відповідно до диплома від 30.06.1989 року серії НОМЕР_1 , оскільки період навчання перетинається з періодом проходження строкової військової служби; - період проходження строкової військової служби з 12.11.1983 по 13.12.1985 р.р. відповідно до військового квитка від 30.09.1983 р. серії НОМЕР_2 , оскільки дата початку служби в документі дописана іншим чорнилом.
Позивач вважаючи протиправною відмову у призначенні пенсії, звернувся до суду.
Надаючи оцінку вимогам позивача, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Абзацом першим ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Таке ж визначення містить і частина перша статті 24 Закону № 1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV.
Відповідно до ст.26 Закону України № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком мають особи за наявності необхідного страхового стажу – 32 роки. 
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч.1 ст.24 Закону України № 1058-IV).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч.2 ст.24 Закону України № 1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. (ч.4 ст.24 Закону України № 1058- IV). 
З огляду на наведене, страховий стаж, отриманий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону України № 1058-IV, тобто Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі – Закон № 1788- ХІІ). 
У відповідності до ч.3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ серед інших видів трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, також є: 
- пункт в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; 
- пункт д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. 
Відповідно до положень ст.62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
На виконання цієї статті Кабінетом міністрів України прийнято Постанову від 12 серпня 1993 р. № 637, якою затверджено«Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі – Порядок № 637). 
У пункті 6 Порядку № 637 зазначено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки. 
У пункті 8 Порядку № 637 наголошується, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Як вбачається з матеріалів справи, під час вирішення питання щодо призначенні позивачу пенсії за віком Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до страхового стажу не зарахувало період навчання з 01.09.1982 по 07.06.1989 р.р. відповідно до диплома від 30.06.1989 року серії НОМЕР_1 , оскільки період навчання перетинається з періодом проходження строкової військової служби та період проходження строкової військової служби з 12.11.1983 по 13.12.1985 р.р. відповідно до військового квитка від 30.09.1983 р. серії НОМЕР_2 , оскільки дата початку служби в документі дописана іншим чорнилом.
З цього приводу суд зазначає таке.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» та прийнятою відповідно до зазначеної постанови Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці орган Пенсійного фонду вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.
Згiдно з пунктом "в" частини 3 cтaттi 56 Закону України 'Про пенсiйне страхування" до стажу роботи зараховується вiйськова служба незалежно вiд мiсця проходження служби.
Пунктом 6 порядку № 637 визначено, що період проходження військової служби підтверджується військовим квитком або довідкою військового комісаріату, військової частини і установи системи Міноборони, МВС, МНС. Мініфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС. Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС - виданої на підставі первинних документів.
Суд зазначає, що проходження позивачем строкової військової служби підтверджується записами у військовому квитку від 30.09.1983 р. серії НОМЕР_2 , (на стор.2-3 трудової книжки міститься позначка про службу в РА з 12.11.1983 по 13.12.1985 р.р. ( НОМЕР_3 )). Крім того, у зазначеному військовому квитку містяться записи про проходження військової служби, а саме на: стор. - 4-5 записи від 19.11.83 р, 27.12.83 р., 01.12.84 р., 24.11.85 р.; - стор.8-9 – прийняття військової присяги 12.12.1983 р., військові звання – 12.11.83 р., 08.08.84 р.; - стор.10-11 – зброя і технічне майно – записи від 17.12.83.. 13.12.85 р.; - дані обліково-послужної картки до військового квитка з такими ж датами.
Щодо навчання позивача у Херсонському індустріальному інституті, суд зазначає таке.
З наявної в матеріалах справи копії диплому від 30.06.1989 серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що останній вступив до навчального закладу у 1982 році та закінчив його у 1989 році.
Крім того, відповідно до архівної довідки від 23.03.2026 р. № 61, вбачається, що ОСОБА_1 :
- наказом № 143-с від 24.08.1982 року був зарахований на перший курс (навчання почалося з 01.09.1982 року); наказом № 203-с від 29.10.1983 року відрахований 29.10.1983 року з другого курсу у зв`язку з призовом до лав радянської армії; 
- наказом № 385-с від 26.12.1985 року поновлений на другий курс денной форми навчання; 
- наказом № 134-с від 30.06.1989 року відрахований у зв`язку з закінченням навчання.
Також, період навчання, підтверджується додатком до диплому серії НОМЕР_1 від 30 червня 1989 року - випискою із заліково-екзаменаційних відомостей від 20.06.1989 р.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Таким чином, позивач, як особа на яку не покладено обов`язок щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки чи іншого документу, що підтверджує стаж особи, не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.
Суд зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів (заповнення) у військовому квитку можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, в якій зазначено, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, або іншого документу, що підтверджує стаж особи.
Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці чи військовому квитку, відповідачем суду не надано.
Суд не бере до уваги посилання відповідача, що період навчання перетинається з періодом проходження строкової військової служби, з огляду на наступне.
На стор.2-3 трудової книжки міститься позначка про службу в РА з 12.11.1983 по 13.12.1985 р.р. (МО № 3894236). Далі запис № 1 – «Приборостроительный завод «Сокол» - 08.08.1989 р. –«принят по направлению Министерства после окончания Херсонского индустриальногоо института в должности мастера в ц.30».
Крім того, на стор. 4-5 військового квитка від 30.09.1983 р. серії НОМЕР_2 - проходження військової служби наявні записи від 19.11.83 р, 27.12.83 р., 01.12.84 р., 24.11.85 р.; - стор.8-9 – прийняття військової присяги 12.12.1983 р., військові звання – 12.11.83 р., 08.08.84 р.; - стор.10-11 – зброя і технічне майно – записи від 17.12.83.. 13.12.85 р.; - дані обліково-послужної картки до військового квитка з такими ж датами.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що період проходження служби не перетинається з періодом навчання позивача.
Таким чином, враховуючи наведені положення законодавства і встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що період проходження військової служби з 12.11.1983 року по 15.12.1985 року, зазначений у військовому квитку від 30.09.1983 р. серії НОМЕР_2 , та період навчання у Херсонському індустріальному інституті (Херсонському національному технічному університеті) з 01.09.1982 року по 29.10.1983 року та період з 26.12.1985 року до 30.06.1989 року, зазначений у дипломі серії НОМЕР_1 від 30 червня 1989 року, виписці із заліково-екзаменаційних відомостей від 20.06.1989 р. та архівної довідки від 23.03.2026 р. № 61, неправомірно не зараховані відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 .
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За таких обставин суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту прав позивача буде визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незарахування до страхового стажу періоду проходження військової служби з 12.11.1983 року по 15.12.1985 року та періоду навчання у Херсонському індустріальному інституті (Херсонському національному технічному університеті) з 01.09.1982 року по 29.10.1983 року та періоду з 26.12.1985 року до 30.06.1989 року, а також зобов`язання зарахувати до страхового стажу період проходження військової служби з 12.11.1983 року по 15.12.1985 року та період навчання у Херсонському індустріальному інституті (Херсонському національному технічному університеті) з 01.09.1982 року по 29.10.1983 року та період з 26.12.1985 року до 30.06.1989 року, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 28.02.2026 року.
Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, згідно з якою при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 
вирішив:

Адміністративний позов задовільнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 211530008088 від 09.03.2026 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу період проходження військової служби з 12.11.1983 року по 15.12.1985 року та період навчання у Херсонському індустріальному інституті (Херсонському національному технічному університеті) з 01.09.1982 року по 29.10.1983 року та з 26.12.1985 року до 30.06.1989 року;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 28.02.2026 року, з урахуванням правових висновків суду в цьому рішенні.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Смілянська,23, ЄДРПОУ 21366538) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ