Справа № 185/15630/25 
Провадження № 1-кп/185/510/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025041370001816 від 16 жовтня 2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Просяна, Покровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, на утриманні малолітніх дітей немає, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , на посаді - водія господарчого відділення взводу забезпечення батальйону безпілотних систем, у званні - матрос, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ), 
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Матрос ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді водія господарчого відділення взводу забезпечення батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 16 жовтня 2025 року, отримавши наказ від свого командуючого, у зв`язку із службовою необхідністю, поїхати до с. Піщанка, Дніпропетровської області, сів до автомобілю Ford Ranger з номерними знаками НОМЕР_2 , та завідомо знаючи, що у вказаному автомобілі може зберігатися зброя, боєприпаси, вибухові пристрої та речовини, не перевірив даний автомобіль в якому перебувало:
- 30-мм. унітарний постріл зосколково-фугасно-запальним (ОФЗ) снарядом з ланкою патронної стрічки, промислового виготовлення, який відноситься до категорії бойових припасів,
- дев`ять запалювальних трубок ЗТП-50 та одна запалювальна трубка ЗТП-300 без запального вузлата запальника,які призначені для ініціювання зарядів бризантної вибухової речовини, через 50 с., та 360 с., після приведення в дію, відносяться до категорії вибухових пристроїв;
- промислово виготовлений корпус ручної гранати, вірогідно термобаричної дії, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та належить до категорії вибухових речовин.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання, носіння без передбаченого законом дозволу бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, в порушенні вимог ст. 2 Положення «Про дозвільну систему», затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 р. на підставі, якого затверджена «Інструкція про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», яка визначає в тому числі, порядок видачі дозволів на придбання, зберігання, носіння, ОСОБА_3 перебуваючи за кермом автомобіля Ford Ranger з номерними знаками НОМЕР_2 , направився у район селища Піщанка, Дніпропетровської області.
16 жовтня 2025 року, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Ford Ranger з номерними знаками НОМЕР_2 , був зупинений працівниками Національної поліції України на блок - пості, неподалік населеного пункту с. Межиричи, Павлоградського району, Дніпропетровської області, де у період часу з 12.48 год. по 13.30 год., на підставі ст. 233 КПК України, співробітниками поліції проведено невідкладну слідчу дію – обшук, в ході якого виявлено та вилучено:
- 30-мм. унітарний постріл з осколково-фугасно-запальним (ОФЗ) снарядом з ланкою патронної стрічки, промислового виготовлення, який відноситься до категорії бойових припасів;
- дев`ять запалювальних трубок ЗТП-50 та одна запалювальна трубка ЗТП-300 без запального вузлата запальника, які призначені для ініціювання зарядів бризантної вибухової речовини, через 50 с., та 360 с., після приведення в дію, відносяться до категорії вибухових пристроїв;
- промислово виготовлений корпус ручної гранати, вірогідно термобаричної дії, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та належить до категорії вибухових речовин.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу. 

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що восени 2025 року після обіду він перебував в підрозділі військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та отримав від командира взводу завдання поїхати та отримати дизельне паливо у с. Піщанка, а він є водієм і йому виділили автомобіль «Форд Ренджер». Коли він взяв цей автомобіль, не дивився, що перебувало в салоні та поїхав на отримання палива. На блокпосту в с. Межиріч він був зупинений, в його автомобілі були знайдені та вилучені вибухівка, детонатори, 30-й патрон та експериментальні труби. Він перед виїздом повинен був все це перевірити. Документів та дозволу на їх перевезення у нього не було. В скоєному розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, документів стосовно речових доказів та процесуальних витрат. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу. 

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем служби обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. 

На підставі ст. 65 КК України, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочини, раніше не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, є діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на посаді - водія господарчого відділення взводу забезпечення батальйону безпілотних систем, у званні – матрос, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і підстав для застосування не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення комплексної судової вибухово-технічної експертизи в сумі 3565 грн. 60 коп., судових вибухово-технічних експертиз в сумі 2674 грн. 20 коп., в сумі 2674 грн. 20 коп., в сумі 2674 грн. 20 коп., в сумі 2674 грн. 20 коп., в сумі 2674 грн. 20 коп., в сумі 2674 грн. 20 коп., комплексної судової вибухово-технічної експертизи в сумі 4457 грн. 00 коп., всього на суму 24 067 грн. 80 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. 

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 24 067 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.
Речові докази у справі: предмет, схожий на крупнокаліберний набій, з маркуванням 135-86 А670М; металевий пустотілий тубус; димову шашку з металевим кінцевіком 1 та картонним корпусом; димову шашку з маркуванням 254-182-К з металевим кінцевіком та картонним корпусом; саморобний пристрій з маркуванням JVA 1858; різні дроти; димову шашку РДГ-555; корпус міни з написом ГРУТ 01-25-БМКЦД 17000 47S,передані до камери зберігання речових доказів при Павлоградському РВП ГУІІП в Дніпропетровській області– знищити. 

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя: ОСОБА_1