КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
 
№ провадження 33/4809/222/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М. 
Категорія - 130   Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2026 року      м. Кропивницький
Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., вирішуючи питання прийняття до розгляду апеляційної скарги захисника – адвоката Погрібної Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2024 року в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , який визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2024 року ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 14 жовтня 2024 року о 14.19 годині по вул. Шевченка, м. Долинська, Кропивницький район, Кіровоградська область, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Fabia» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820», результат 1,55 проміле. Від керування транспортним засобом був відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Внаслідок визнання ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2024 року застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
17.04.2026 року захисник-адвокат Погрібна Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати вказану постанову суду, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю у діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. 
Поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянт мотивує наступним.
Постанова Долинського районного суду Кіровоградської області у справі № 388/2123/24 ухвалена 21 листопада 2024 року за відсутності ОСОБА_1 . Апелянт не був присутній у судовому засіданні, оскільки не був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення.
ОСОБА_1 жодних повідомлень про виклик від суду не отримував. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 541343 від 14.10.2024 року не зазначено дати та часу судового розгляду справи, а лише вказано, що розгляд відбудеться у Долинському районному суді за викликом. Більше того, у тексті оскаржуваної постанови зазначено адресу: АДРЕСА_1 (ця ж адреса вказана і в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 541343 від 14.10.2024 року), тоді як фактичним зареєстрованим місцем проживання апелянта є: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою. у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вручення ОСОБА_1 копії постанови суду. у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вручення ОСОБА_1 копії постанови суду. 
Отже, апелянт не був належним чином повідомлений ні про розгляд справи, ні про її результати, що позбавило його можливості своєчасно реалізувати право на апеляційне оскарження. 
ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу у Збройних Силах України (військова частина НОМЕР_2 )
Подана обставина підтверджується військовим квитком та посвідченням НОМЕР_3 від 18 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 безпосередньо бере участь у заходах із відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації. 
Виконання службових обов`язків в умовах воєнного стану, особливо в районах ведення бойових дій, об`єктивно ускладнює та часто унеможливлює своєчасне звернення до суду, підготовку процесуальних документів та реалізацію процесуальних прав. Такі обставини є об`єктивними, непереборними та поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.
Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги в частині підстав поновлення строку апеляційного оскарження, вважаю, що цей строк поновленню не підлягає у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. 
Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїх рішеннях Верховний Суд. 
Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30.10.2018 року (справа № 299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне : «Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року; п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» від 29.10.2015 року). 
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення».
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що причини пропуску строку апеляційного оскарження не є поважними, у зв`язку із наступним.
Доводи сторони захисту щодо неналежного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з підстав направлення судової кореспонденції не за адресою його реєстрації, є безпідставними.
Як убачається з матеріалів справи, суд надсилав повідомлення за адресою, зазначеною самим ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, останній особисто підписав відповідний протокол, жодних зауважень чи заперечень щодо правильності зазначеної адреси не висловлював, що свідчить про обізнаність останнього стосовно розгляду справи про адміністративне правопорушення, бажання направлення поштових відправлень на зазначену адресу та наявності можливості в останнього вчасного з`ясування результату розгляду.  
Крім того, як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.02.2025 року та від 05.02.2026 року, ОСОБА_1 виконав рішення суду, сплативши штраф у 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 536,80 грн (а.с. 24, 28), що додатково підтверджує його обізнаність про прийняте судом рішення.
При цьому, посилання апелянта, як на підставу поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження на те, що сторона захисту не була присутня при розгляді справи є непереконливими, адже діючим КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови.
Апеляційним судом встановлено, що постанова суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 винесена 21.11.2024 року.
У даному випадку, кінцевим строком на апеляційне оскарження постанови суду є 02.12.2024 року .
Разом з тим, апелянтом не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для апеляційного оскарження даного судового рішення як особисто, так і внаслідок залучення представника впродовж з 02.12.2024 року.
Відповідно до п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Оскільки, вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 14.09.2023 року не можна визнати поважними, а інших об`єктивних причин, які б перешкоджали апелянту реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку.
Враховуючи, що з апеляційною скаргою на постанову судді від 21.11.2024 року адвокат Погрібна Т.С. звернулась лише 17.04.2026 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, апеляційний суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, приходить до висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити адвокату Погрібній Т.С. в поновленні строку на оскарження постанови Долинського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути апелянту. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду        Р.В. Широкоряд