ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

03 червня 2026 року 	Справа № 160/10733/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягала у неналежному, неповному та немотивованому розгляді скарги від 01.04.2026 № МИРОІ-008 щодо систематичного порушення закону слідчим ОСОБА_2 та необхідності проведення службового розслідування;
- визнати протиправною відповідь ГУНП в Дніпропетровській області від 23.04.2026 № 184712-2026 в частині, у якій вона не містить окремого мотивованого вирішення вимог про: а) призначення службового розслідування; б) оцінку наявності ознак дисциплінарного проступку; в) вжиття заходів дисциплінарного реагування щодо слідчого ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області повторно розглянути скаргу від 01.04.2026 № МИРОІ-008 у повному обсязі, надати окрему вмотивовану відповідь по кожній заявленій вимозі та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він 01.04.2026 подав дисциплінарну скаргу № МИРОІ-008 на систематичне порушення кримінального процесуального закону, невиконання ухвал слідчого судді та неналежне виконання службових обов`язків слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Хейлом А.С. У скарзі просив ініціювати службове розслідування, відсторонити слідчого на час перевірки та притягнути його до дисциплінарної відповідальності. За результатом розгляду скарги ГУНП у Дніпропетровській області листом від 23.04.2026 № 184712-2026 повідомило, що в кримінальному провадженні № 12026042350000249 позивач має статус потерпілого та допитаний, а досудове розслідування триває. Водночас у відповіді відсутнє окреме, вмотивоване вирішення саме тих вимог, які стосувалися службового розслідування щодо дій слідчого та дисциплінарної оцінки його поведінки. Таким чином, спір полягає не в оцінці процесуальних дій у межах досудового розслідування як таких, а в неналежному розгляді моєї скарги як звернення до суб`єкта владних повноважень щодо службової дисципліни, обов`язку дати повну і мотивовану відповідь та прийняти належне рішення за результатами перевірки.
Ухвалою від 28 квітня 2026 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що службове розслідування призначається лише за наявності достатніх даних, які вказують на вчинення дисциплінарного проступку. Сам факт скасування окремих постанов слідчого суддею не є безумовною підставою для автоматичного ініціювання службового розслідування. Просив суд врахувати те, що розгляд звернення позивача ГУНП
здійснено з дотриманням вимог Закону № 393/96-ВР, зокрема після всебічного вивчення матеріалів звернення, доданих позивачем ухвал слідчого судді та обставин кримінального провадження № 12026042350000249 ГУНП не вбачило підстав для призначення службового розслідування щодо слідчого ОСОБА_2 . Крім того, зазначив, що слідчий є процесуально самостійною особою у кримінальному провадженні і втручання в його діяльність осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Враховуючи вищевикладене, вважає, що надана позивачу відповідь від 23.04.2026 № 184712-2026 містить вичерпну інформацію щодо розгляду звернення, включаючи оцінку ситуації в кримінальному провадженні, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, судом встановлено таке.
01.04.2026 позивач звернувся зі скаргою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на систематичне порушення кримінального процесуального закону. Невиконання ухвал слідчого судді та грубе нехтування службовими обов`язками слідчого судді та грубе нехтування службовими обов`язками слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Хейлом Андрієм Сергійовичем, в якій позивач просив:
1. Невідкладно утворити дисциплінарну комісію та призначити службове розслідування за фактами систематичного порушення вимог кримінального процесуального законодавства, невиконання ухвал слідчого судді та винесення незаконних постанов слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Хейлом Андрієм Сергійовичем, що підтверджено ухвалами слідчого судді від 03.03.2026, 16.03.2026 та 23.03.2026.
2. У зв`язку з очевидними фактами систематичних порушень закону та ігнорування судових рішень, з метою забезпечення об`єктивності перевірки та недопущення тиску на заявника, відсторонити слідчого ОСОБА_2 від виконання службових обов`язків у кримінальному провадженні № 12026042350000249 на час проведення службового розслідування, або вирішити питання про заміну слідчого у даному провадженні.
3. За результатами службового розслідування притягнути слідчого ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, передбаченої ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з урахуванням систематичності вчинених порушень як обтяжуючої обставини.
4. Письмові результати проведеної перевірки та прийняте рішення надіслати на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» та п. 13 Порядку № 930.
Відповідач листом №184712-2026 від 23.04.2026 надав відповідь на скаргу позивача від 01.04.2026 та повідомив, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області розглянуто скаргу від 01.04.2026 вих. № МИРОІ-008 щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими СВ Самарівського РВП ГУНП під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12026042350000249 та інших питань.
Проінформовано, що слідчим відділом Самарівського РВП ГУНП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12026042350000249 від 20.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, в якому позивач має процесуальний статус потерпілого та допитаний відповідно до статусу.
Досудове y кримінальному провадженні розслідування № 12026042350000249 триває, проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії з метою встановлення повних обставин скоєння кримінального правопорушення.
Роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 КПК України позивач має право подати слідчому клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Позивач не погоджуючись із неналежним, неповним та немотивованим розглядом скарги від 01.04.2026, звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Приписами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення врегульовано Законом України "Про звернення громадян".
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996 року (далі Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
За приписами статті 3 Закону №393/96-ВР заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Відповідно до статті 7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Статтею 15 Закону №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи, відповідно вимог ст. 16 Закону №393/96-ВР, подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Частиною першою статті 18 Закону №393/96-ВР регламентовано, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Згідно з частиною 1 статті 20 Закону №393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Згідно з частиною першою статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Водночас оцінка дій відповідачів надається судом з врахуванням діючих на час спірних правовідносин норм Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 року № 930 (далі Порядок № 930) саме з метою забезпечення реалізації громадянами конституційного права на звернення, відповідно до приписів Закону № 393/96-ВР.
Згідно пункту 13 Порядку №930, усі звернення громадян, що надходять до органів (підрозділів) поліції, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими ст. 3 Закону 817/1490/18 видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) та скарги:
пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, удосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства;
заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та законодавством їхніх прав та інтересів або повідомлення про порушення законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо;
скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Відповідно п.1 розд. IV Порядку №930, керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.
Відповідно п.1 розд. IV Порядку №930, безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.
Згідно п. 5 розд. IV Порядку №930, звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.
Вимогами п. 13 розд. IV Порядку №930 передбачено, що відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.
Вимогами п. 14 розд. IV Порядку №930 передбачено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.
Порядок розгляду скарг врегульовано розділом V.
Так, за кожною скаргою громадян на наявність порушень чи недоліків у роботі органів (підрозділів) поліції або на дії (бездіяльність) поліцейських проводиться ретельна перевірка органом чи підрозділом поліції, до якого звернувся зі скаргою громадянин, або тим органом (підрозділом) поліції, якому доручено проведення відповідної перевірки керівництвом Національної поліції України (п. 2 розд. V Порядку).
Згідно п. 3 розд. V Порядку №930, за результатами перевірки виконавець складає і подає на розгляд керівнику органу (підрозділу) поліції або його заступникам рапорт (доповідну записку), в якому (якій) зазначає чи підтвердилися наведені відомості (факти) та яких заходів вжито для усунення виявлених порушень або недоліків.
Громадянину за наслідками розгляду скарги надається письмова відповідь.
Рішення за розглядом скарги громадянина приймає керівник органу (підрозділу) поліції (або його заступник), у провадженні якого знаходиться скарга. (п. 4 розд. V Порядку)
У разі визнання скарги громадянина обґрунтованою або такою, що підлягає задоволенню, забезпечується повнота і своєчасність її розгляду, приймаються рішення відповідно до законодавства України і негайно вживають заходів щодо поновлення порушених прав громадянина (п. 4 розд. V Порядку №930).
У разі необхідності підпорядкованому органу (підрозділу) поліції може бути доручено проведення додаткової перевірки конкретних обставин чи відомостей (фактів), викладених у зверненні громадянина, відповідно до законодавства України (п. 4 розд. V Порядку №930).
Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів (підрозділів) поліції, має право ознайомитися з матеріалами перевірки. Ознайомлення з матеріалами перевірки здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних» (п. 5 розд. VI Порядку №930).
Як слідує з матеріалів справи, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області листом №184712-2026 від 23.04.2026 (1483753) надало відповідь на скаргу від 01.04.2026 та зазначено, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області розглянуто скаргу від 01.04.2026 вих. № МИРОІ-008 щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими СВ Самарівського РВП ГУНП під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12026042350000249 та інших питань.
Проінформовано позивача, що слідчим відділом Самарівського РВП ГУНП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12026042350000249 від 20.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, в якому позивач має процесуальний статус потерпілого та допитаний відповідно до статусу.
Досудове y кримінальному провадженні розслідування № 12026042350000249 триває, проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії з метою встановлення повних обставин скоєння кримінального правопорушення.
Роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 КПК України позивач має право подати слідчому клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Суд наголошує, що лист відповідача не містить підстав для відмови у задоволенні скарги позивача. Так, відповідач не надав жодної правової оцінки доводам позивача, викладеним у скарзі. 
Фактично лист відповідача містить лише встановлення факту наявності кримінального провадження та роз`яснення процесуальних прав потерпілого.
Відтак, надаючи правову оцінку листу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.04.2026, суд зазначає, що за своєю правовою природою відповідь суб`єкта владних повноважень на дисциплінарну скаргу не може обмежуватися виключно констатацією вже відомих фактів або цитуванням норм законодавства. 
Разом з цим, лист не містить конкретних, обґрунтованих та вмотивованих відповідей на кожен пункт прохальної частини скарги скаржника.
При цьому, оскаржувана відповідь відповідача не містить жодних посилань на результати перевірки дій слідчого Самарівського РВП щодо невиконання ухвал слідчого судді, як і не містить обґрунтованих підстав для відмови в ініціюванні службового розслідування.
Суд також наголошує, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності підстав для проведення службового розслідування не спростовують факт ненадання повної та обґрунтованої відповіді на скаргу у листі від 23.04.2026.
Зважаючи на викладене, відповідач при розгляді скарги діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законом, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак вчинив протиправну бездіяльність щодо повного та вмотивованого розгляду дисциплінарної скарги позивача від 01.04.2026.
Відтак, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо неповного та невмотивованого розгляду скарги ОСОБА_1 від 01.04.2026 № МИРОІ-008 щодо систематичного порушення закону слідчим ОСОБА_2 та необхідності проведення службового розслідування;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 01.04.2026 № МИРОІ-008, з урахуванням висновків суду у цій справі.
При цьому, суд наголошує, що позовні вимоги щодо визнання протиправною відповідь ГУНП в Дніпропетровській області від 23.04.2026 № 184712-2026 в частині, у якій вона не містить окремого мотивованого вирішення вимог про: а) призначення службового розслідування; б) оцінку наявності ознак дисциплінарного проступку; в) вжиття заходів дисциплінарного реагування щодо слідчого ОСОБА_2 .
Надання правової оцінки діям чи бездіяльності підлеглих працівників поліції, визначення наявності в їхніх діях ознак дисциплінарного проступку, а також прийняття рішень про призначення службового розслідування чи застосування дисциплінарних стягнень є виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями) керівника органу Національної поліції.
Відповідно до принципу розділення владних повноважень, суд не може перебирати на себе функції носія владних повноважень та наперед визначати, яке саме рішення має прийняти відповідач за результатами розгляду дисциплінарної скарги (чи встановлювати факт наявності проступку).
Крім того, встановлена судом неповнота та невмотивованість наданої відповідачем відповіді вже слугувала підставою для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо неповного та невмотивованого розгляду скарги ОСОБА_1 від 01.04.2026 № МИРОІ-008 в цілому.
Відтак, в частині позовних вимог щодо визнання протиправною відповіді в частині, у якій вона не містить окремого мотивованого вирішення вимог про призначення службового розслідування, оцінку наявності ознак дисциплінарного проступку та вжиття заходів дисциплінарного реагування слід відмовити, оскільки належним та ефективним способом захисту прав позивача у цій справі є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути скаргу.
Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати не розподіляються.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо неповного та невмотивованого розгляду скарги ОСОБА_1 від 01.04.2026 № МИРОІ-008 щодо систематичного порушення закону слідчим ОСОБА_2 та необхідності проведення службового розслідування.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 40108866) повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 01.04.2026 № МИРОІ-008, з урахуванням висновків суду у цій справі.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено 03.06.2026.

Суддя Н.Є. Калугіна