Справа № 182/715/26
Провадження № 2/0182/3068/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

02.06.2026 року        м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рунчевої О.В.,
за участю секретаря Паламарчука П.Ю.,
розглянувши в залі суду в м. Нікополі у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ревунков Віталій Михайлович, до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

10.02.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із даним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги наступним. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з квартири, розташованої за згаданою вище адресою, та земельної ділянки площею 1,716 га, кадастровий №2322184600:06:001:0719. Заповіту за життя ОСОБА_3 не склав. Окрім позивача, спадкоємцем першої черги є його сестра ОСОБА_4 .
ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Віри Балашової із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але постановою від 24.11.2025 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропущений встановлений законом строк для прийняття спадку. Позивач зазначає, що строк він пропустив з поважних причин, оскільки 24.02.2022 року на території України введено положення воєнного стану у зв`язку з повномасштабним вторгненням військ рф. На території Нікопольської територіальної громади з липня 22.07.2022 року ведуться активні бойові дії. Крім того, у лютому 2022 року уряд дозволив не включати до строку прийняття спадщини або відмови від неї період воєнного стану, що означало для спадкоємців можливість звернутися до нотаріуса для документального оформлення уже після завершення воєнного стану. Однак, згодом постановою КМУ визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Певні законодавчі колізії ввели позивача в оману, що зумовило пропущення ним шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Враховуючи викладене вище, позивач просить суд визначити йому додатковий строк три місяці для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, відповідачеві роз`яснено його право на подання відзиву на позовну заяву (а.с.25-26).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.02.2026 року зобов`язано державного нотаріуса Віру Балашову надати суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а.с.27-28).
Сторони в судове засідання не з`явились. 
02.06.2026 року представником позивача ОСОБА_5 було подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с.45). 
02.06.2026 року відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заявлених позовних вимог не заперечує.
Враховуючи положення ч.4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. 
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Як встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним батьком позивача. 
Родинні відносини зі спадкодавцем підтверджені свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 (а.с.18).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.19). До дня смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Відділу реєстрації та обліку громадян НМР (а.с.42 зворот) .
Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, яке складається з: 
- квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 23.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С.О., зареєстрованого в реєстрі за №551;
- земельної ділянки площею 1,716 га, кадастровий №2322184600:06:001:0719.
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За життя ОСОБА_3 своїм майном не розпорядився та заповіту не склав, а тому спадкування відбувається за законом. 
У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Окрім позивача, спадкоємцем першої черги є його рідна сестра ОСОБА_2 , яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.
ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Віри Балашової із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але постановою від 24.11.2025 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с.10).
Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, а тому має право звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України.
У пункті 24 (абз.6) постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі ЗСУ; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. 
Враховуючи всі встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає введення в Україні положення воєнного стану, активні бойові дії на території Нікопольської територіальної громади, проживання позивача в іншому населеному пункті є безумовно поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріальної контори за оформленням спадкових прав. 
На підставі викладеного, враховуючи поважність причин та невеликий термін пропуску позивачем строку для звернення до нотаріальної контори, а також відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає за можливе позов задовольнити, визначивши ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Керуючись ч.3 ст.1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1270 – 1272 ЦК України, -
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ревунков Віталій Михайлович, до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк в три місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева