Справа № 750/2293/26
Провадження № 2/750/1858/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді - Маринченко О.А.,
секретар судового засідання - Шилова Ж.О.,
за участю представника позивача Красногор Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» про визнання зобов`язань припиненими, зняття заборони відчуження нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

26 лютого 2026 року ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор», в якому просить:
- визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором № Кr-77/04 від 26 жовтня 2004 року, укладеним між Акціонерним банком «Синтез» та ОСОБА_1 , а також за іпотечним договором від 27 жовтня 2004 року, укладеним між Акціонерним банком «Синтез» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В., зареєстрованим у реєстрі за № 3850;
- зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , та виключити з Державного реєстру речових прав запис про обтяження № 62558758 від 27 жовтня 2004 року та про іпотеку № 62558758 від 28 жовтня 2004 року, які зареєстровані приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В.
Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що 26 жовтня 2004 року між Акціонерним банком «Синтез» та позивачем було укладено кредитний договір № Кr-77/04, відповідно до умов якого позивачу надано кредит для купівлі квартири АДРЕСА_2 , у сумі 23348 грн. зі строком погашення до 25 жовтня 2007 року. З метою забезпечення виконання позивачем зобов?язань за кредитним договором № Кr-77/04 між Акціонерним банком «Синтез» та позивачем 27 жовтня 2004 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3850, за яким передано в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_3 . Позивач повністю виконав зобов`язання за кредитним договором. Квартира АДРЕСА_3 , на даний час перебуває у власності позивача. У лютому 2026 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Красногора О.В. з метою відчуження належної йому квартири. Однак, при зверненні до нотаріуса позивач дізнався про наявність обтяження та іпотеки на квартиру. Так, у листопаді 2010 року в Акціонерного банку «Синтез» було відкликано банківську ліцензію та розпочату процедуру ліквідації банку, яка триває і на даний час. Непродані активи банку та перелік вимог кредиторів передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор», а тому для отримання довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором представником позивача було направлено запити до Національного банку України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор». 11 лютого 2026 року відповідач надав відповідь, згідно з якою інформація щодо позивача у реєстрі вигодонабувачів Акціонерного товариства Акціонерний банк «Синтез», переданому Товариству з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор», відсутня. Згідно з інформацією, наданою Національним банком України, у справах Акціонерного банку «Синтез», наявних на архівному зберіганні, а саме: «Документах (акти прийому-передачі, протоколи проведення аукціону, договори купівлі-продажу, права-вимоги, рішення про продаж кредитної заборгованості за 2011-2014 роки», «Проміжному балансі ліквідатора банку та додатками і змінами до нього станом на 01.02.2011», «Початковому балансі ліквідатора Акціонерного банку «Синтез» станом на 01.01.2011», «Документах (висновки, рецензії, інформація, звіти, листування) про продаж кредитного портфелю за 2013-2014 роки», немає інформації стосовно ОСОБА_1 . Крім того, інформація про кредитну заборгованість ОСОБА_1 відсутня у переліку активів Акціонерного банку «Синтез», переданих в управління Товариству з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» на підставі відповідного договору. 24.02.2026 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. позивачу було надано довідку № 73/01-16 про неможливість зняття заборони на квартиру АДРЕСА_3 , у зв?язку з відсутністю повідомлення кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту). Ненадання відповідачем повідомлення для пред?явлення нотаріусу з метою зняття заборони відчуження нерухомого майна є неправомірними діями, які порушують право позивача на володіння нерухомим майном, оскільки наявність записів щодо обтяження нерухомого майна у Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна позбавляє позивача можливості реалізувати його права на володіння, користування та розпорядження своїм майном, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві відповідач зазначив, що не є належним відповідачем у даній справі, оскільки позивачем не доведено, що саме відповідачем порушується, не визнається або оспорюється його цивільне право. Надання відповідачем відповіді на адвокатський запит, у якій було повідомлено про те, що відповідачу невідома запитувана інформація, не може вважатися порушенням прав позивача. Інших доводів на підтвердження належності відповідача позивачем не наведено. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» не зможе виконати вимоги позивача щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключити з Державного реєстру речових прав запис про обтяження та іпотеку, оскільки є неналежним відповідачем у даній справі. Крім того, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження здійснення ним платежів на користь кредитора в обсязі, які могли би свідчити про погашення заборгованості у повному обсязі.
Позивач відповідь на відзив не подав.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.
Заслухавши доводи представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
26 жовтня 2004 року між Акціонерним банком «Синтез» (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір № Кr-77/04, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у сумі 23348 грн. зі сплатою процентів за користування ним у розмірі 20% річних та строком погашення до 25 жовтня 2007 року для купівлі квартири АДРЕСА_3 (а.с. 19-20).
27 жовтня 2004 року між Гребенюк Світланою Анатоліївною, яка діє від імені ОСОБА_2 (продавець), та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого продавець зобов`язався передати квартиру АДРЕСА_3 , у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти це майно і сплатити за нього обговорену суму (а.с. 10).
З метою забезпечення виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором № Кr-77/04 від 26 жовтня 2004 року між Акціонерним банком «Синтез» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) 27 жовтня 2004 року укладено іпотечний договір, за яким передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3 . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3850 (а.с. 17-18).
Пунктом 2.2 іпотечного договору визначено, що зобов`язання, забезпечені іпотекою, вважаються виконаними з моменту фактичного погашення кредиту, сплати відсотків, пені, збитків за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором іпотекодавцем.
Крім того, 27 жовтня 2004 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. на підставі статті 73 Закону України «Про нотаріат» та іпотечного договору, посвідченого 27 жовтня 2004 року за № 3850, накладено заборону відчуження квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 (а.с. 17-18).
28 жовтня 2004 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про те, що іпотекодержателем квартири АДРЕСА_3 , є Публічне акціонерне товаристо «Акціонерний Банк «Синтез», номер запису про іпотеку – 62558758 (а.с. 12-13).
02 квітня 2015 року Національним банком України прийнято рішення про затвердження ліквідаційного балансу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Синтез». Непродані активи банку та перелік вимог кредиторів передано юридичній особі - Товариству з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» (а.с. 15).
На даний час Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Синтез» перебуває в стані припинення.
Згідно із копією листа № 01-02/2026 від 01.02.2026, наданого Національним банком України на адвокатський запит представника позивача, кредитна справа (кредитний/іпотечний договори) на ім?я ОСОБА_1 , виписки (рух грошових коштів) за рахунками клієнтів банку в описах архівних справ АБ «Синтез» не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України не передавалися. Відповідно до актів від 14.12.2018 № 8, від 17.03.2020 № 9, від 14.04.2025 № 11 «Про вилучення для знищення документів АБ «Синтез» за 1996-2014 роки, не внесених до Національного архівного фонду» документи тимчасового (до 10 років включно) зберігання, у тому числі: «Документи (договори з проведення оцінки, права власності, організації торгів, акти, протоколи за результатами проведення торгів», «Звіт про оцінку майнових прав за кредитними договорами згідно переліку, що входять до кредитного портфелю банку», «Документи з повернення дебіторської заборгованості в банках, що ліквідуються (за кредитами, цінними паперами, за кореспондентськими рахунками тощо), справи дебіторів, інформація щодо ведення претензійно-позовної роботи, списання дебіторської заборгованості» до 2014 року включно, були вилучені та знищені в установленому порядку у зв?язку із закінченням строку їх зберігання, який становить п?ять років. У справах АБ «Синтез», наявних на архівному зберіганні, а саме: «Документах (акти прийому-передачі, протоколи проведення аукціону, договори купівлі-продажу, права-вимоги, рішення) про продаж кредитної заборгованості за 2011-2014 роки», «Проміжному балансі ліквідатора банку та додатками і змінами до нього станом на 01.02.2011», «Початковому балансі ліквідатора АБ «Синтез» станом 01.01.2011, «Документах висновки, рецензії, інформація, звіти, листування) про продаж кредитного портфелю за 2013-2014 роки», немає інформації стосовно ОСОБА_1 . Одночасно зазначено, що інформація про кредитну заборгованість ОСОБА_1 відсутня у переліку активів АБ «Синтез», переданих в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» на підставі відповідного договору. Згідно з положеннями Закону України «Про Національний банк України» та Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України не є правонаступником АБ «Синтез», а лише здійснює зберігання документів ліквідованих банків, або процедура ліквідації яких триває, тому може надати в передбаченому законодавством порядку лише копії документів, які передані на зберігання, у разі їх наявності та/або повідомити інформацію, яка міститься в цих документах. Надання довідок про відсутність заборгованості за кредитними договорами, які були надані банками фізичним особам, нормативно-правовими та розпорядчими актами Національного банку України не передбачено (а.с. 7).
Відповідно до копії довідки № 1 від 11 лютого 2026 року, наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» на адвокатський запит представника позивача від 01.02.2026, інформація щодо ОСОБА_1 у реєстрі вигодонабувачів Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Синтез», переданому в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор», відсутня. У зв`язку з цим надати довідки або іншу інформацію щодо підтвердження права власності на банківські рахунки, а також витяг з реєстру вигодонабувачів банку разом із інформацією про активи товариство не може (а.с. 8).
З копії довідки № 73/01-16 від 24 лютого 2026 року, наданої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. позивачу, слідує, що у зв`язку з відсутністю повідомлення кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту), що є обов`язковою умовою для зняття заборони відчуження нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно згідно статті 74 Закону України «Про нотаріат» неможливо зняти заборону відчуження квартири АДРЕСА_3 , та здійснити реєстрацію припинення заборони та іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 9).
Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частиною першою статтті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Нормами частини першої статті 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною першою статті 575 Цивільного кодексу України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом.
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 3 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення.
У частинах третій, четвертій статті 3 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було визначено, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання.
За загальним правилом, акцесорність означає односторонню залежність забезпечувального зобов`язання від основного зобов`язання та характеризується відсутністю взаємозалежності, а також взаємної акцесорності. Тобто, саме забезпечувальне зобов`язання має похідний характер від основного та саме юридична доля забезпечувального зобов`язання наслідує юридичну долю основного, а не навпаки.
Згідно зі статтею 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі:  1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою;  2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпокету» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Аналіз параграфа 1 глави 49 Цивільного кодексу України та приписів Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що іпотечне зобов`язання має похідний характер від основного зобов`язання. З огляду на правову природу забезпечувального зобов`язання саме це зобов`язання має наслідувати юридичну долю основного зобов`язання. У разі припинення основного зобов`язання за українським правом так само припиняється і забезпечувальне зобов`язання, зокрема, в разі виконання боржником основного зобов`язання в повному обсязі. Отже, іпотека є акцесорним видом забезпечення виконання зобов`язання, а тому поділяє долю права вимоги, яку вона забезпечує.
До вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 травня 2024 року в справі № 754/8750/19.
З доказів, наявних у матеріалах справи, слідує, що у переліку активів Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Синтез», переданих в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» на підставі відповідного договору, відсутня інформація про кредитну заборгованість позивача. Також, у справах АБ «Синтез», наявних на архівному зберіганні, немає інформації про продаж кредитного портфелю за 2013-2014 роки стосовно ОСОБА_1 .
Крім того, за відомостями Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» інформація щодо ОСОБА_1 у реєстрі вигодонабувачів Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Синтез», переданому в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор», відсутня.
На даний час іпотекодержателем спірної квартири є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний Банк «Синтез», яке перебуває у стані припинення.
Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.
Позивач звернувся до суду із цим позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор», яке не є належним відповідачем у даній справі, оскільки, як слідує з матеріалів справи, йому не передавалася в управління кредитна заборгованість позивача за кредитним договором № Кr-77/04 від 26 жовтня 2004 року, укладеним між Акціонерним банком «Синтез» та позивачем, і в реєстрі вигодонабувачів Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Синтез», переданому в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор», відсутня інформація щодо позивача. При цьому, іпотекодержателем спірної квартири є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний Банк «Синтез», яке перебуває у стані припинення.
Згідно із частинами першою, другою, третьою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
За змістом норм процесуального права з урахуванням принципів диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача/відповідачів у справі. При цьому, суд під час розгляду справи має виходити зі складу тих осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому. Суд з власної ініціативи позбавлений права залучати до участі у справі належного відповідача.
Позивачем відповідно до статті 51 ЦПК України не було заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідача.
Таким чином, якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів, це є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета спору та підстав позову є правом позивача. Разом з тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
Аналогічні висновки викладені Великою Палати Верховного Суду в постановах від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року в справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року в справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року в справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року в справі № 554/10058/17.
З огляду на вказані норми чинного законодавства та заявлені позовні вимоги, враховуючи, що позивачем вимоги пред`явлено до неналежного відповідача, при цьому клопотань про заміну відповідача належним чи про залучення до участі в справі співвідповідача позивач не заявляв, а тому наявні підстави для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор» про визнання зобов`язань припиненими, зняття заборони відчуження нерухомого майна – відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .
Відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекснавігатор», місцезнаходження: місцезнаходження юридичної особи: вул. Володимирська, 97/37, м. Київ; ідентифікаційний код юридичної особи – 32957269.
Повний текст рішення складено 19.05.2026.

Суддя