Макарівський районний суд Київської області
смт. Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 35, 8000, (04578) 5-13-39

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2026 року   Справа №370/3456/25

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІЦЕЙ СУЧАСНОЇ АРХІТЕКТУРИ ТА ДИЗАЙНУ «ОПОРА» про припинення трудових відносин,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся у суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліцей сучасної архітектури та дизайну «Опора» (далі - ТОВ «ЛІЦЕЙ СУЧАСНОЇ АРХІТЕКТУРИ ТА ДИЗАЙНУ «ОПОРА», відповідач) про визнання трудових відносин припиненими, у якій позивач просить визнати припиненими трудові відносини між ТОВ «Ліцей сучасної архітектури та дизайну «Опора» та ОСОБА_1 з 02.09.2025 у зв`язку із звільненням з посади за власним бажанням на підставі положень ч. 1 ст. 38 КЗпП України.
Позовна заява обґрунтована тим, що наказом ТОВ «Ліцей сучасної архітектури та дизайну «Опора» від 19.06.2025 за № 10 ОСОБА_1 з 20.06.2025 був прийнятий на роботу на посаду вчителя закладу загальної середньої освіти по предмету «економіка, фінансова грамотність» з посадовим окладом 9 939,00 грн. 
Однак, з часу укладення трудового договору, до фактичної діяльності, як вчитель з предмету «економіка, фінансова грамотність» ОСОБА_1 не приступив. Робоче місце відсутнє. Розкладу та засідань занять, переліку учнів немає. Освітня діяльність у місці її нібито провадження, яке зазначене в розпорядженні Київської міської військової адміністрації № 691 від 19.06.2025 не здійснюється. Заробітна плата не виплачувалася. 
З метою припинення трудових відносин з ТОВ «Ліцей сучасної архітектури та дизайну «Опора» позивачем було направлено заяву про припинення трудових відносин, звільнивши з посади викладача за власним бажанням з 02.09.2025.
09.09.2025 позивачем було повторно направлено аналогічну заяву про звільнення за власним бажанням. Проте, згідно повідомлення Макарівського поштового відділення №1 Укрпошти доставити поштові повідомлення не вдалося та повернуто за закінченням терміну зберігання.
ОСОБА_1 вказує на те, що формально трудові відносини з ТОВ «Ліцей сучасної архітектури та дизайну «Опора» не припинені та перешкоджають працевлаштуванню позивача. Рішення суду про припинення трудових відносин необхідно для реалізації позивачем свого права на працю у майбутньому.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 06.11.2025 року дану справу передано на розгляд судді Косенко А.В.
Ухвалою суду від 10.11.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.
Копія ухвали від 10.11.2025 року та копія позовної заяви з додатками відповідачам направлялися за адресою відповідача: 02068, м. Київ, вул. Ахматової Анни, 7/15, оф. 5, поштове відправлення № 068030880580, повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Позивач прийнятй на роботу до ТОВ «Ліцей сучасної архітектури та дизайну «Опора» 20.06.2025 на посаду вчителя закладу загальної середньої освіти по предмету «економіка, фінансова грамотність» з посадовим окладом 9 939,00 грн., що підтверджується копією наказу (розпорядження) № 10 від 19.06.2025.
ОСОБА_1 вказує на те, що з часу укладення трудового договору, до фактичної діяльності, як вчитель з предмету «економіка, фінансова грамотність» він не приступив. Робоче місце відсутнє. Розкладу та засідань занять, переліку учнів немає. Освітня діяльність у місці її нібито провадження, яке зазначене в розпорядженні Київської міської військової адміністрації № 691 від 19.06.2025 не здійснюється. Заробітна плата не виплачувалася. 
09.09.2025 Позивач засобами поштового зв`язку рекомендованим листом за адресою місцезнаходження ТОВ «Ліцей сучасної архітектури та дизайну «Опора» направив відповідачу заяву про звільнення з 02.09.2025. У зв`язку із закінченням терміну зберігання зазначений лист було повернуто позивачу 09.09.2025.
Частинами 2, 3 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установах, організаціях або з фізичною особою.
Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до абз. 4 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. ст. 21, 43 Конституції України, ст. ст. 94, 115 КЗпП України, ст. ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці», кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства на підставі укладеного трудового договору.
Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути, зокрема, безстроковим, що укладається на невизначений строк.
За приписами п. 4 ч. 1 статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець, зокрема, не виконує законодавство про працю, умови трудового договору.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України позивач має право розірвати договір у визначений ним строк за власним бажанням, оскільки відповідач не виконував законодавство про працю та умови трудового договору.
Як зазначено Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 681/1629/18 розірвання трудового договору за частиною третьою статті 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою має значення, чи мали місце порушення з боку роботодавця законодавства про працю або умов колективного чи трудового договору, а також письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку. Особливістю розірвання трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору.
У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2023 року у справі № 279/402/20 вказано, що умовою розірвання трудового договору з ініціативи працівника згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України є власне бажання працівника, зумовлене неможливістю продовжувати роботу з підстав особистих його обставин. Згідно з частиною третьою цієї статті - це винні дії власника або уповноваженого ним органу через невиконання законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору.
Як зазначено Верховним Судом у постанові від 19 лютого 2025 року у справі № 587/1641/21 у правовідносинах із роботодавцем працівник є менш захищеною і більш економічно слабкою стороною, тому поведінка власника або уповноваженого ним органу у таких правовідносинах повинна бути послідовною.
У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 вказано, що Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення особи «належним».
Отже, відповідач був належно повідомлений про бажання позивача звільнитися із 02.09.2025 року.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України,-
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІЦЕЙ СУЧАСНОЇ АРХІТЕКТУРИ ТА ДИЗАЙНУ «ОПОРА» про припинення трудових відносин - задовольнити.
Визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліцей сучасної архітектури та дизайну «Опора» та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з 02.09.2025 у зв`язку із звільненням з посади за власним бажанням на підставі частини 1 статті 38 КЗпП України.
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліцей сучасної архітектури та дизайну «Опора» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 04.05.2026 року.

Реквізити учасників справи:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; 
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІЦЕЙ СУЧАСНОЇ АРХІТЕКТУРИ ТА ДИЗАЙНУ «ОПОРА», код ЄДРПОУ 45842951, адреса: 02068, м. Київ, вул. Ахматової Анни, 7/15, оф. 5.

Суддя А.В. Косенко