Справа № 174/1424/25
п/с 2/174/204/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2026 року           м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Ілюшик І.А., 
за участю: секретаря – Троцько О.В.,    
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 28.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (надалі – ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6809086 про надання споживчого кредиту. 
30.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено додаткову угоду до договору № 6809086 про надання споживчого кредиту.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 11 700,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
У період з 28.06.2023 по 26.05.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 7 000,00 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 5 013,07 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 1 986,93 грн.
Позивачем нараховано проценти за 26 календарних днів (28.05.2024 - 22.06.2024) в межах строку договору у розмірі 3 459,82 грн.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором у розмірі: заборгованість за кредитним договором відповідача склала: сума кредиту 6 686,93 грн, сума процентів за користування кредитом – 11 111,34 грн, всього 17 798,27 грн.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 6 686,93 грн - тіло кредиту та 11 111,34 грн - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 26 календарних днів - 3 459,82 грн, всього – 21 258,09 грн.
Суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також стягнути понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Універсал банк». 
На виконання ухвали суду, банком надана запитувана інформація.
04.12.2025 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення у справі, позовні вимоги позивача задоволено повністю.
05.01.2026 відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_2 . В заяві про перегляд заочного рішення вказав, що не погоджується з тим, що він укладав у електронному вигляді кредитний договір з ТОВ «Авентус Україна», позивач має довести перерахування йому кредитних коштів та перехід до позивача права вимоги за кредитним договором. Також відповідач вказав про необхідність довести розмір заборгованості. Крім того зазначив, що нараховані йому відсотки майже у два рази перевищують розмір заборгованості за тілом кредиту (а.с. 114, 115).
В процесі судового розгляду відповідач клопотання про витребування оригіналів документів не подавав вказавши про це лише в тексті заяви про перегляд заочного рішення, тому суд не може прийняти її до уваги.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.01.2026 заява відповідача про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, прийнята до розгляду та призначено судове засідання.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.01.2026 заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Справу передано для автоматичного розподілу.
Протоколом автоматичного розподілу справу передано на розгляд судді Ілюшик І.А.
Ухвалою Вільногірського міського Дніпропетровської області від 20.01.2026 справу прийнято суддею до свого провадження, призначено до розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. 
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що 28.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір № 6809086 про надання споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом (одноразовий ідентифікатор А6937) та відповідно до якого, ТОВ «Авентус Україна» надало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 10 500 грн, строком на 360 днів, періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Також відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6937 підписав Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с. 17-24).
30.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено додаткову угоду до договору № 6809086 про надання споживчого кредиту від 28.06.2023, який підписаний електронним підписом останнього одноразовим ідентифікатором А2649 та відповідно до якого, між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 погоджено збільшення суми кредиту на 1 200,00 грн у зв`язку з чим, погодили внести зміни до договору та викласти п. 1.3 договору в новій редакції: «1.3 Сума кредиту (загальний розмір) складає 11 700,00 грн. Тип кредиту – кредит», погодили процентну ставку. Також відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором А2649 підписав Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення додаткової угоди щодо збільшення суми кредиту до договору № 6809086 про надання споживчого кредиту від 28.06.2023 (Стандартизована форма) (а.с. 25-29).
Порядок отримання та надання позики ТОВ «Авентус Україна» регламентується Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (нова редакція), затверджених наказом ТОВ «Авентус Україна» № 205-ОД від 10.02.2022 (а.с. 30-39).
Факт перерахування відповідачу кредитних коштів в розмірі 10 500,00 грн підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 29.05.2024 за вих. № 7/4949, згідно якого, 28.06.2023 перераховано 10 500,00 грн на картку № НОМЕР_1 , транзакція № 1256836436 (а.с. 40, 41). 
Факт перерахування відповідачу кредитних коштів в розмірі 1 200,00 грн підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 19.07.2024 за вих. № 7/5399, згідно якого, 30.06.2023 перераховано 1 200,00 грн на картку № НОМЕР_1 , транзакція № 1258169834 (а.с. 42).
Перерахування коштів ТОВ «ФК «Контрактовий дім» здійснено згідно договору № 087/20-П про надання послуг з перерахунку платежів від 08.07.2020, укладеного між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 44, 45).
Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості) за договором № 6809086 від 28.06.2023, станом на 26.05.2024 заборгованість відповідача становить: 19 785,20 грн, з яких: основний борг – 6 686,93 грн, 17 798,27 грн – проценти. Також, 14.07.2023, 17.07.2023 відповідачем внесено плату в загальному розмірі 7 000,00 грн, які віднесено в рахунок оплати основого боргу в розмірі 5 013,07 грн та процентів в розмірі 1 986,93 грн. Таким чином, загальна заборгованість відповідача складає: 17 798,27 грн, з яких: 6 686,93 грн – основний борг, 11 111,34 грн – проценти за користування кредитом (а.с. 46-52).
27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно умов якого, клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, серед яких вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 17 798,27 грн з яких: 6 686,93 грн – основний борг, 11 111,34 грн – проценти за користування кредитом. Таким чином, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 6809086 від 28.06.2023 (а.с. 53-62).
Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с. 79)
Також, позивачем нараховано проценти за 26 календарних днів (28.05.2024 - 22.06.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 6 686,93 грн * 1,99 % = 133,07 грн*26 календарних днів = 3 459,82 грн, як вказано у позовній заяві, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором № 6809086 про надання споживчого кредиту від 28.06.2023 за 26 календарних днів (28.05.2024-22.06.2024) (а.с. 63).
27.05.2024 ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», шляхом направлення листа на електронну пошту відповідача (а.с. 64).
Листом від 27.11.2025 вих. № БТ/Е-19169 АТ «Універсал банк» повідомляє, що на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 перераховано 10 500,00 грн 28.06.2023 (а.с. 101-103).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеном у ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Як вбачається зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За таких обставин, суд доходить висновку, що позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» має право вимагати від відповідача ОСОБА_1 , як позичальника, який прострочив виконання зобов`язань, повернення суми заборгованості за договором № 6809086 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.06.2023 та додаткової угоди до договору, укладених між ним та ТОВ «Авентус Україна». 
Відповідач не надав жодних доказів на спростування отримання ним кредитних коштів, зокрема, не звертався до суду з позовом про визнання цього договору недійсним або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій, не надав виписки з рахунку, з якого б вбачалось неотримання коштів, або доказів щодо неналежності йому банківської картки НОМЕР_1 на яку було перераховано кредитні кошти та яка була зазначена у пункті 2.1. договору про надання споживчого кредиту, як картка, на яку у безготівковій формі мають бути перераховані кошти кредиту, тощо. Позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним вище договором, презумпція правомірності якого не спростована.
Також, як вбачається з матеріалів справи та прямо вказано позивачем у позовній заяві, у період з 28.06.2023 по 26.05.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 7 000 грн, вказане свідчить про визнання відповідачем свого боргу перед кредитором. Суд визнає, що договір факторингу та реєстр боржників є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
В даному випадку перехід права вимоги за кредитним договором стосувався дійсного на той момент зобов`язання та відбувся на законних підставах, оскільки реєстри прав вимоги укладені в межах чинності договору факторингу та вже після укладення кредитного договору, а отже ТОВ ФК «Фінтраст Капітал» довело своє право вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Однак, враховуючи те, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 14 571,16 грн (11 111,34 + 3 459,82) не є співрозмірною заборгованості за основною сумою боргу 6 686,93 грн, що суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов’язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов’язань за кредитним договором, суд дійшов висновку про те, що необхідно зменшити розмір процентів за вказаним договором до 6 686,93 грн.
А тому суд дійшов висновку, що позовна заява в цій частині підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 373,86 грн з яких: 6 686,93 - заборгованість за основним боргом (сумою кредиту), 6 686,93 - проценти.
У задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просить в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України  зазначити у рішенні суду про те, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) – s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С – сума основного боргу; 3 – 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 – кількість днів у році; Дн. – кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». 
Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
Згідно із ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Відповідно до ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення.
При ухваленні рішення суд враховує правову позицію викладену у постанові Великої Палата Верховного Суду від 05 червня 2024 року, справа № 910/14524/22, провадження № 12-4гс24 щодо застосування приписів частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України). Під час прийняття рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд вправі відповідно до частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) зазначити в рішенні про нарахування відповідних або відсотків, або ж пені до моменту виконання рішення. Не допускається зазначати в рішенні про одночасне нарахування відповідних відсотків та пені до моменту виконання рішення суду. 
Таке нарахування суд може здійснити лише на підставі процесуального клопотання позивача. Питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. 
Нарахування пені або відсотків у порядку частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) ґрунтується на підставі тих самих норм матеріального права, які є підставою для задоволення позову про стягнення відсотків або пені за порушення виконання зобов`язання. Тобто це ті самі заходи відповідальності, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується.
Отже, суд звертає увагу, що в рішенні суду може бути вказано лише щодо нарахування відсотків або пені, а ч. 10 ст. 265 ЦПК України взагалі не передбачено можливість зазначення в рішенні нарахування інфляційних витрат.
Передбачені частиною другою статті 625 ЦК України 3 % річних охоплюються приписами частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) за умови, що позивач заявив позовну вимогу про стягнення 3 % річних за порушення виконання зобов`язання та суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цієї вимоги. 
Зазначена правова позиція також викладена у постанові Великої Палата Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24).
Однак позивачем вимога про стягнення 3% річних не заявлена, в зв`язку з чим взагалі відсутні підстави зазначення в рішенні суду про нарахування органом (собою), який буде здійснювати примусове виконання рішення суду, 3 % річних.
З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, суд не вбачає підстав для задоволення процесуального клопотання позивача.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного станута у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Щодо розподілу судових витрат.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2 422,40 грн, та витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн.
Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2 422,40 грн (а.с. 1), який, в силу положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення часткове задоволення позовних вимог, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1 523,98 грн. В іншій частині віднести на рахунок позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно положень ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, на підставі ч. 2 ст. 137, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу адвоката, понесення яких позивачем підтверджено матеріалами справи (а.с. 65-71), в сумі 6 291,18 грн пропорційно до задаволеної частини позовних вимог. В іншій частині віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст. 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 345 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822) заборгованість в сумі 13 373,86 грн з яких: 6 686,93 грн - заборгованість за основним боргом (сумою кредиту), суми заборгованості за процентами - 6 686,93 грн.
У задоволенні позову в іншій частині – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822) судовий збір у розмірі 1 523,98 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 291,18 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя  І.А. Ілюшик