УХВАЛА

27 травня 2026 року 
м. Київ

справа №440/10838/25
адміністративне провадження №К/990/20712/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Шишова О.О., 
перевіривши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 по справі №440/10838/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів,

УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 07.05.2026 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 по справі №440/10838/25.
Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, у якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.06.2025 №00077100705, яким до ФОП ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 17, пункту 15 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 06.10.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3.814.141,85 грн; визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 09.07.2025 №0001221-1301-2122, якою повідомлено ФОП ОСОБА_1 про наявність у неї станом на 07.07.2025 податкового боргу у розмірі 3.814.141,85 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано податкову вимогу Головного управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 09.07.2025 № 0001221-1301-2122. У задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.06.2025 № 00077100705 відмовлено.
Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
Скаржником вказано, що суди попередніх інстанцій застосували норми права з вибірковим та непослідовним урахуванням правових висновків Верховного Суду, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, судами проігноровано правові висновки Верховного Суду:
1. Щодо статусу СОД РРО: постанови Верховного Суду від 16.05.2024 у справі №520/4564/23, від 12.08.2025 у справі №500/5316/21, від 18.12.2025 у справі №380/10913/24.
2. Щодо принципу non bis in idem: постанова об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 22.12.2020 у справі №260/1743/19.
3. Щодо повторності правопорушення: постанови Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №815/1322/16 та від 27.08.2020 у справі №815/4014/16.
Водночас суди надали перевагу іншим постановам Верховного Суду, які або сформульовані за відмінних фактичних обставин; або містять загальні міркування, а не чіткі правові висновки щодо застосування норм права; або ґрунтуються на правових підходах, які не мають ознак усталеної судової практики. При цьому зазначені постанови не містять належного та обґрунтованого відступу від раніше сформованих правових висновків Верховного Суду, на які посилався Позивач.
Щодо принципу пропорційності скаржником зауважено, що відсутній сформований висновок Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах. Попри це, суди фактично застосували підхід, який призвів до накладення на позивача надмірного та непропорційного фінансового тягаря, без належної оцінки характеру порушення, його наслідків та ступеня вини.
ФОП ОСОБА_1 зазначено про наявність виключної правової проблеми. На думку скаржника, справа потребує формування єдиної практики Великою Палатою Верховного Суду щодо таких питань: Чи можуть дані внутрішньої системи СОД РРО без підтвердження первинними документами бути основою для мільйонних штрафів? Чи припустима «повторність» у межах одного акту перевірки до моменту першого притягнення особи до відповідальності? Чи є допустимим подвійне притягнення ФОП до адміністративної та фінансової відповідальності за один і той самий фактичний склад (стаття 61 Конституції України)? 
Також скаржником зауважено про значний суспільний інтерес та виняткове значення справи, зазначено, що справа стосується масової практики нарахування штрафів ФОП на підставі алгоритмів СОД РРО, а не встановлених фактів. Скаржником вказано, що штраф у розмірі 3.814.141,85 грн у багато разів перевищує доходи позивача, є непропорційним та фактично припиняє її підприємницьку діяльність.
Крім того, скаржником вказано про істотні порушення норм процесуального права, зазначено, що суди не дослідили докази належним чином, не встановили фактичні обставини справи та не мотивували відхилення ключових аргументів Позивача щодо відсутності складу правопорушення.
Такі доводи скаржника підлягають перевірці під час касаційного перегляду судового рішення у цій справі.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2026 по справі №440/10838/25.
Витребувати з Полтавського окружного адміністративного суду справу №440/10838/25.
Надіслати скаржнику копію цієї ухвали, а іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва
Л.І. Бившева
О.О. Шишов ,
Судді Верховного Суду