УХВАЛА

22 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 580/3795/25
адміністративне провадження № К/990/26245/26 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2026 у справі №580/3795/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 08.06.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2026 у справі №580/3795/25.
Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області від 25.12.2024 №19942/23-00-07-01-01, яким до ТОВ «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» застосовано штраф згідно ст. 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України у сумі 12.220,17 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області від 25.12.2024 №19940/23-00-07-01-01, яким до ТОВ «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 736.135,00 грн та застосовано штрафну санкцію у сумі 176.232,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області від 25.12.2024 №19938/23-00-07-01-01, яким ТОВ «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 21.492,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області від 25.12.2024 року №19936/23-00-07-01-01, яким збільшено ТОВ «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» суму грошового зобов`язання з податку на прибуток і сумі 1.628.380,00 грн та застосовано суму штрафу в сумі 322.778,00 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 25.12.2024: №19942/23-00-07-01-01; №19940/23-00-07-01-01; №19938/23-00-07-01-01; №19936/23-00-07-01-01. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області задоволено частково. Скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «ПН» №19942/23-00-07-01-01 від 25.12.2024. Ухвалено в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Мінерал - Агротрейд» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «ПН» №19942/23-00-07-01-01 від 25.12.2024 відмовлено повністю. В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 залишено без змін.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Касаційну скаргу подано вдруге 04.06.2026, попередню касаційну скаргу повернуто ухвалою Верховного Суду від 18.05.2026.
Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що касаційна скарга подана відповідачем у максимально короткий строк з моменту повернення попередньо поданої касаційної скарги з незалежних від його волі причин та є свідченням того, що відповідач намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на касаційне оскарження. Скаржником зазначено про право на касаційне оскарження судових рішень, зауважено про дію воєнного стану.
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.
Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).
Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини 4 статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що суд апеляційної інстанції не вірно застосував норми матеріального права, а саме ст. 198 ПК України, ст. ст. 1,9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та при прийняті постанови не врахував висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.06.2021 у справі №560/3868/19. Також скаржником вчинено посилання на постанови Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №813/2204/17, від 18.03.2020 у справі №826/8114/15.
Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Подібність правовідносин означає, зокрема подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи. 
Скаржником не доведено подібність правовідносин у справах, не взято до уваги, що судові рішення суду касаційної інстанції ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Посилання на постанови Верховного Суду у скарзі зроблено без аналізу та врахування обставин справи, за яких суд касаційної інстанції зробив ці висновки, які стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів.
Як встановлено зі змісту оскаржуваних рішень, судом апеляційної інстанції наявні в матеріалах справи докази та зроблено висновки, що документи первинного обліку складені ТОВ «ТД «Мінерал-Агротрейд» з ТОВ «СМІЛЯНСЬКА АГРОХІМІЧНА КОМПАНІЯ», ТОВ «Земля і люди 2020» (ТОВ «Земледар - 18») містять всі необхідні реквізити, належним чином підписані та скріплені печатками сторін і не суперечать законодавчим та нормативним актам, а отже доведено факт реального виконання умов договорів, що надає йому право на формування податкового кредиту та валових витрат по господарських операціях з зазначеним вище контрагентом. Судом зауважено, що доводи контролюючого органу про податкову інформацію відносно контрагентів ТОВ «ТД «Мінерал-Агротрейд» по ланцюгах постачання, як критерій оцінки реальності господарських операцій, не може свідчити про нереальність господарської операції, вироки у кримінальних провадженнях за ст.ст. 205, 358, 366 Кримінального кодексу України щодо здійснення контрагентами позивача фіктивного підприємництва або підробки документів відсутні. Судом апеляційної інстанції при цьому враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.06.2018 у справі №826/16272/13-а, від 27.03.2018 у справі №816/809/17, від 12.06.2018 у справі №826/11879/13-а. Скаржником такі висновки не спростовано.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, посилань на практику Верховного Суду без доведення подібності правовідносин у справах, цитування норм податкового законодавства, висловлення незгоди з наданою судом апеляційної інстанції правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.
Верховний Суд зазначає, що невстановлення судами обставин справи від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 4 статті 328 та відповідним пунктом частини 2 статті 353 КАС України, однак скаржником не вказано дану підставу касаційного оскарження.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина 3 статті 334 КАС України).
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2026 у справі №580/3795/25 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва