ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року 

м. Київ

cправа № 925/851/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В.А. (головуючого), Берднік І.С., Міщенка І.С.
секретаря судового засідання - Дерлі І.І.
за участю представників сторін:
позивача - Пахомова О.А.
відповідача - не з`явився
третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Будник К.А.
третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - не з`явився
третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - не з`явився
третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - не з`явився
третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 (у складі колегії суддів: Буравльова С.І. (головуючого), Андрієнка В.В., Шапрана В.В.)
та рішення Господарського суду Черкаської області від 28.04.2025 (суддя Грачов В.М.)
за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:
1. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
2. Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Променерго-ресурс"
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Метіда"
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргазімпекс"
Про стягнення 294 531 249,94 грн,

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст та підстави позовних вимог
1.1. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (надалі - АТ "Укртрансгаз", Позивач, Скаржник) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" (надалі - АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз", Відповідач) про стягнення на підставі договору транспортування природного газу від 17.12.2015 № 1512000718 загальної заборгованості в розмірі 294 531 249,94 грн, з якої: 248 551 935,26 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за період з січня по червень 2018 року, 17 413 002,51 грн 3% річних та 28 566 312,17 грн інфляційних втрат.
1.2. Вимоги Позивача обґрунтовані тим, що ним як оператором газотранспортної системи за результатами проведення процедури алокації встановлено наявність у Відповідача, який є оператором газорозподільної системи, негативних місячних небалансів природного газу за період із січня по червень 2018 року. За твердженням АТ "Укртрансгаз", такі небаланси виникли внаслідок відбору Відповідачем природного газу з газотранспортної системи для покриття власних виробничо-технічних витрат без подання відповідних обсягів природного газу до газотранспортної системи, а також унаслідок несанкціонованих відборів природного газу з газорозподільної системи АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" споживачами, які у спірні періоди не мали жодного постачальника природного газу. Оскільки АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" не вжило заходів щодо самостійного врегулювання зазначених негативних небалансів, Позивач надав Відповідачу послуги балансування з метою їх врегулювання. Водночас, як зазначає АТ "Укртрансгаз", АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз", усупереч умовам договору та встановленим строкам оплати, здійснив лише часткову оплату наданих послуг, що і стало підставою для звернення з відповідними вимогами до суду.
1.3. У жовтні 2020 року Позивач звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" 294 408 591,02 грн, з яких: 244 551 935,26 грн основного боргу, 20 081 593,37 грн 3% річних та 29 775 062,39 грн інфляційних втрат.
2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.04.2025 р. у справі № 925/851/20 позов АТ "Укртрансгаз" задоволено частково, стягнуто з АТ "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" на користь АТ "Укртрансгаз" 218 338 473,48 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу в січні-червні 2018 року, 17 856 035,83 грн 3% річних, 26 684 639,02 грн інфляційних втрат; в іншій частині позову відмовлено.
2.2. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що розділом ІХ договору транспортування природного газу від 17.12.2015 № 1512000718 сторони погодили умови визначення вартості послуг балансування та порядок проведення розрахунків за такі послуги.
Зокрема, суд зазначив, що відповідно до пунктів 9.1, 9.2, 9.4, 9.5 договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та його неврегулювання відповідно до Кодексу газотранспортної системи у строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору вартість послуг балансування.
Суд першої інстанції також установив, що місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу газотранспортної системи, а вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В балансування = БЦГ х К х Qбг, де БЦГ - базова ціна газу, Qбг - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2.
Водночас суд звернув увагу, що умовами договору передбачено виняток із загального правила застосування коефіцієнта 1,2. Так, при розмірі небалансу до 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.
Разом з тим, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок, суд першої інстанції дійшов висновку, що при визначенні розміру відшкодування вартості послуг балансування за січень 2018 року АТ "Укртрансгаз" правомірно застосував у формулі В балансування = БЦГ х К х Qбг коефіцієнт 1,2, оскільки у цьому місяці розмір небалансу перевищував 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.
Натомість за лютий-червень 2018 року розмір небалансу не досягав 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, а тому, за висновком суду, при визначенні вартості послуг балансування за цей період мав застосовуватися коефіцієнт 1, тоді як застосування АТ "Укртрансгаз" коефіцієнта 1,2 є безпідставним.
За наведеними судом розрахунками розмір небалансу становив: у січні 2018 року - 7 441,882 х 100 : 130 739,234 = 5,692 %; у лютому 2018 року - 6105,454 х 100 : 167 780,542 = 3,639 %; у березні 2018 року - 4 299,989 х 100 : 175 125,147 = 2,455 %; у квітні 2018 року - 1 245,453 х 100 : 103 810,017 = 1,2 %; у травні 2018 року - 566,557 х 100 : 53959,717 = 1,050 %; у червні 2018 року - 396,840 х 100 : 30037,980 = 1,321 %.
Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що до примусового стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" підлягає 218 338 473,48 грн основного боргу, 26 684 639,02 грн інфляційних втрат та 17 856 035,83 грн 3 % річних, що разом становить 262 879 148,33 грн.
Водночас суд визнав безпідставно заявленими вимоги про стягнення 26 213 461,78 грн основного боргу, 3 090 423,37 грн інфляційних втрат та 2 225 557,54 грн 3% річних, що разом складає 31 529 442,69 грн, оскільки ця частина заявлених вимог ґрунтується на застосуванні коефіцієнта 1,2 за ті місяці, у яких розмір небалансу не перевищував визначеного договором п`ятивідсоткового показника.
2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 рішення Господарського суду Черкаської області від 28.04.2025 у справі № 925/851/20 скасувано частково та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов АТ "Укртрансгаз" задоволено частково, стягнуто з АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" на користь АТ "Укртрансгаз" 216 624 803,00 основного боргу за послуги балансування обсягів природного газу, 16 086 329,14 грн 3% річних та 26 874 153,16 грн інфляційних втрат; в іншій частині рішення залишено без змін.
2.4. Ухвалюючи постанову, суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду про підтвердження матеріалами справи наявності підстав для стягнення з Відповідача вартості послуг балансування.
Апеляційний господарський суд виходив з того, що при здійсненні розрахунку вартості послуг балансування за січень 2018 року Позивач правомірно застосував у формулі В балансування = БЦГ х К х Qбг коефіцієнт 1,2, оскільки у цьому місяці розмір небалансу перевищував 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.
Також суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду про те, що за період з лютого по червень 2018 року розмір небалансу не досягав 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, а тому при визначенні вартості послуг балансування за цей період мав застосовуватися коефіцієнт 1, а не коефіцієнт 1,2.
Разом з тим суд апеляційної інстанції не погодився з розрахунком місцевого господарського суду, здійсненим із застосуванням зазначених коефіцієнтів, та навів власний розрахунок вартості послуг балансування.
Так, за розрахунком суду апеляційної інстанції, вартість послуг балансування за січень 2018 року, з урахуванням базової ціни газу 8 143,77 грн за 1000 куб. м без ПДВ, обсягу небалансу 7 441,882 тис. куб. м та коефіцієнта компенсації 1,2, становить 87 271 164,55 грн з ПДВ.
Вартість послуг балансування за лютий 2018 року, з урахуванням базової ціни газу 8 845,45 грн за 1000 куб. м без ПДВ, обсягу небалансу 6 105,454 тис. куб. м та коефіцієнта компенсації 1, становить 64 806 585,70 грн з ПДВ.
Вартість послуг балансування за березень 2018 року, з урахуванням базової ціни газу 9 958,00 грн за 1000 куб. м без ПДВ, обсягу небалансу 4 299,989 тис. куб. м та коефіцієнта компенсації 1, становить 51 383 148,55 грн з ПДВ.
Вартість послуг балансування за квітень 2018 року, з урахуванням базової ціни газу 8 845,45 грн за 1000 куб. м без ПДВ, обсягу небалансу 1245,453 тис. куб. м та коефіцієнта компенсації 1, становить 13 219 910,69 грн з ПДВ.
Вартість послуг балансування за травень 2018 року, з урахуванням базової ціни газу 8 845,45 грн за 1000 куб. м без ПДВ, обсягу небалансу 566,557 тис. куб. м та коефіцієнта компенсації 1, становить 6 013 741,94 грн з ПДВ.
Вартість послуг балансування за червень 2018 року, з урахуванням базової ціни газу 8845,45 грн за 1000 куб. м без ПДВ, обсягу небалансу 396,840 тис. куб. м та коефіцієнта компенсації 1, становить 4 212 274,05 грн з ПДВ.
Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції встановив, що за період з січня по червень 2018 року Позивач надав Відповідачу послуги балансування на загальну суму 226 906 825,48 грн.
Також Північний апеляційний господарський суд урахував, що у лютому 2018 року АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" частково оплатило послуги балансування у розмірі 10 282 022,42 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками по рахунках за період з 02.05.2019 по 27.07.2020.
З огляду на наведене апеляційний господарський суд дійшов висновку, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача основної заборгованості за договором транспортування природного газу від 17.12.2015 № 1512000718 підлягає частковому задоволенню у розмірі 216 624 803,06 грн, тобто з урахуванням загальної вартості наданих послуг балансування у сумі 226 906 825,48 грн та здійсненої АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" часткової оплати у сумі 10 282 022,42 грн.
Крім того, встановивши факт порушення Відповідачем строків оплати наданих послуг балансування, суд апеляційної інстанції здійснив перерахунок заявлених до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.
За результатами такого перерахунку апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" на користь АТ "Укртрансгаз" 16 086 329,14 грн 3 % річних та 26 874 153,16 грн інфляційних втрат за загальний період прострочення з 26.02.2018 по 21.09.2020.
3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
3.1. Не погоджуючись із постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 та рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.04.2025, АТ "Укртрансгаз" звернулося із касаційною скаргою, в якій просить скасувати відповідні судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. 
3.2. В обґрунтування касаційної скарги Скаржник посилається на:
- неправильне застосування судом апеляційної інстанції статті 625 Цивільного кодексу України без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування цієї норми у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах від 02.07.2025 у справі № 903/602/24, від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц, від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, від 12.02.2020 у справі № 917/1421/18, від 11.03.2020 у справі № 910/5587/19.
Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції, здійснюючи перерахунок 3 % річних, не врахував правової природи відповідальності, передбаченої статтею 625 Цивільного кодексу України, у разі часткового погашення боргу, та помилково визначив період нарахування 3 % річних на суму заборгованості з урахуванням здійсненої у лютому 2018 року оплати у розмірі 10 282 022,42 грн.
На думку Скаржника, відповідна сума основного боргу була простроченою до моменту її фактичного погашення, а тому 3 % річних мали бути нараховані за весь період такого прострочення. Неправильне визначення судом апеляційної інстанції зазначеного періоду, за твердженням Позивача, призвело до безпідставної відмови у стягненні 1 730 148,93 грн 3 % річних;
- неправильне застосування судами попередніх інстанцій статей 1, 32, 37- 39, 40 Закону України "Про ринок природного газу", пункту 5 глави 1 розділу І, пункту 12 глави 7 розділу III, пункту 1 глави 1 розділу VIII, пунктів 1, 2, 4, 10, 19 глави 1 розділу XI, пункту 5 глави 2 розділу XI, пунктів 2, 3, 7 глави 1 розділу XII, пунктів 1, 8 глави 3 розділу XII, пунктів 1, 2 розділу XIII, глави 1 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, а також пункту 2 глави 1, пункту 3 глави 2 розділу І, пункту 2 глави 1 розділу VI, пунктів 4, 7, 8 глави 1 розділу XII Кодексу газорозподільних систем.
У цій частині касаційної скарги АТ "Укртрансгаз" зазначає про необхідність формування Верховним Судом висновку щодо застосування пункту 1 глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи у взаємозв`язку з наведеними положеннями законодавства. 
За доводами Скаржника, з урахуванням приписів пункту 1 глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, під час визначення вартості послуг балансування, наданих одному замовнику послуг транспортування за формулою, передбаченою пунктом 9.2 Типового договору транспортування природного газу, відсутні підстави для зарахування обсягів позитивного чи негативного небалансу інших замовників послуг транспортування. Скаржник вважає, що такі небаланси мають бути врегульовані кожним із цих замовників самостійно відповідно до пунктів 3- 5 глави 3 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, а тому не можуть враховуватися при визначенні вартості послуг балансування, наданих іншому окремому замовнику.
Скаржник зазначає, що Відповідач уклав із Позивачем окремий договір транспортування природного газу від 17.12.2015 № 1512000718 та самостійно замовив послуги транспортування, складовою яких, відповідно до пункту 2.3 договору, є послуги балансування обсягів природного газу, поданих ним до газотранспортної системи та відібраних із неї.
Водночас, за доводами АТ "Укртрансгаз", Відповідач не замовляв послуг транспортування природного газу для інших замовників таких послуг, які самостійно подавали природний газ до газотранспортної системи у точках входу та відбирали його з газотранспортної системи у точках виходу, у тому числі в розрізі власних контрагентів і споживачів, у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.
З огляду на це Скаржник вважає, що під час визначення вартості послуг балансування, наданих одному замовнику послуг транспортування за відповідний місяць, відсутні підстави для зарахування обсягів позитивного чи негативного небалансу інших замовників таких послуг.
На його переконання, суди попередніх інстанцій помилково визначили вартість послуг балансування Відповідача з урахуванням обсягів природного газу, які були розподілені ним як оператором газорозподільної системи у спірний період, однак належали іншим замовникам послуг транспортування - постачальникам природного газу.
Скаржник стверджує, що таким чином суди фактично здійснили розрахунок вартості послуг балансування, наданих Відповідачу, за рахунок обсягів природного газу, відібраних іншими замовниками послуг транспортування, а також їх позитивних і негативних небалансів, які були врегульовані такими замовниками самостійно. Втім такий підхід суперечить положенням Кодексу газотранспортної системи, Закону України "Про ринок природного газу" та умовам договору транспортування природного газу від 17.12.2015 № 1512000718, оскільки призвів до помилкового застосування у формулі визначення вартості послуг балансування коефіцієнта компенсації 1 замість коефіцієнта 1,2.
АТ "Укртрансгаз" зазначає, що без урахування обсягів природного газу, які, на його думку, належали іншим замовникам послуг транспортування, розмір небалансу Відповідача перевищував 5 %, що відповідно до пункту 9.2 договору є підставою для застосування коефіцієнта компенсації 1,2.
У такий спосіб, Скаржник вказує на неправильне визначення судами суми основного боргу, оскільки, за його доводами, відповідний розрахунок ґрунтується на помилковому врахуванні обсягів природного газу інших замовників послуг транспортування та, як наслідок, на застосуванні коефіцієнта 1 замість коефіцієнта 1,2;
- на неврахування судами попередніх інстанцій обставин, встановлених судовим рішенням, що набрало законної сили, та які, на його думку, мають преюдиційне значення для розгляду цієї справи.
Зокрема, Скаржник зазначає, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.01.2019 у справі № 925/840/18 вже встановлено обставини щодо визначення вартості послуг балансування Відповідача за лютий 2018 року із застосуванням коефіцієнта компенсації 1,2.
На переконання Скаржника, зазначені обставини підлягали врахуванню судами під час вирішення спору у справі № 925/851/20.
3.3. Ухвалою Суду від 07.05.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та призначено справу до розгляду.
3.4. 22.05.2026 від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшли письмові пояснення.
3.5. 25.05.2026 від АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому відповідач просить у задоволенні касаційної скарги відмовити повністю, а оскаржувані рішення - залишити без змін.
3.6. 01.06.2026 від АТ "Укртрансгаз" надійшли додаткові пояснення, які за своїм змістом є доповненням до касаційної скарги та подані поза межами встановленого процесуального строку, які не можуть бути прийняті до розгляду разом із касаційною скаргою виходячи із такого.
Відповідно до приписів частини першої статті 298 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.
Згідно з положеннями статті 118 вказаного Кодексу, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги та документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Отже, скористатися таким правом на подачу доповнень до касаційної скарги особа може лише протягом вказаного строку, який у цьому випадку є вже пропущеним.
За вказаних обставин такі доповнення до касаційної скарги судом касаційної інстанції залишаються без розгляду.
3.7. 02.06.2026 від АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" надійшли пояснення на додаткові пояснення АТ "Укртрансгаз" віл 01.06.2026.
Частинами першою та другою статті 118 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням установленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 119 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Водночас АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз", подаючи такі пояснення, не порушує питання про визнання причин пропуску строку поважними та його поновлення.
Згідно з частиною п`ятою статті 161 Господарського процесуального кодексу України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне.
Втім Суд не визнавав за необхідне подання АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" додаткових пояснень.
Відповідно до частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Оскільки пояснення подано АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" поза межами строку, без подання клопотання про поновлення пропущеного строку та без обґрунтування поважності причин його пропуску, за наявності у сторони достатнього часу для реалізації відповідних процесуальних прав, враховуючи положення статей 118, 119, 161 Господарського процесуального кодексу України та правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18 та від 25.09.2024 у справі № 587/1382/15-ц, Суд відмовляє у їх прийнятті, залишаючи їх без розгляду та здійснює розгляд справи без урахування їх змісту.
4. Обставини, встановлені судами попередніх інстанцій
4.1. АТ "Укртрансгаз" здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників), та виконує обов`язки оператора газотранспортної системи на підставі ліцензії серія АЕ № 194511, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП), № 211 від 28.02.2013.
4.2. АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" є оператором газорозподільної системи, здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП № 840 від 29.06.2017.
4.3. 17.12.2015 між АТ "Укртрансгаз", як оператором, та АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз", як замовником, укладено договір транспортування природного газу № 1512000718 (надалі - договір).
4.4. Положеннями відповідного договору передбачено таке:
- оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (надалі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а відповідач сплачує позивачу встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (пункт 2.1);
- послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (надалі - балансування) (пункт 2.3);
- обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору (пункт 2.4);
- замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (пункти 2.6, 2.7);
- оператор зобов`язаний своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом газотранспортної системи; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України (пункт 3.1);
- оператор має право своєчасно отримувати від замовника плату за надані послуги; обмежувати або припиняти транспортування природного газу у випадках, передбачених цим договором та Кодексом (пункт 3.2);
- замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно врегульовувати небаланси (пункт 4.1);
- замовник має право замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям (пункт 4.2 );
- у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу газотранспортної системи (пункт 9.1);
- сторони погодили, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В балансування = БЦГхКхQбг, де БЦГ - базова ціна газу, Qбг - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (пункт 9.2);
- оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (пункт 9.4);
- розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений п. 9.4 цього договору, визначається за даними оператора (пункт 9.5);
- послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг. Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору. Оператор і замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки (пункти 11.1, 11.4, 11.5, 11.6);
- договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 17.1).
4.4. 17.01.2018, 06.11.2018 між сторонами було укладено додаткові угоди № № 1 - 3 до договору № 1512000718 від 17.12.2015.
4.5. 13.11.2019 Відповідач направив на адресу Позивача лист № 2283/29, в якому повідомив про припинення дії цього договору на підставі п. 17.1 договору з 01.01.2020.
4.6. 14.02.2018 Позивач направив на адресу Відповідача односторонній акт обсягів природного газу за січень 2018 року № 01-18-1512000718-баланс від 31.01.2018 надання послуг балансування, розрахунок вартості послуг балансування, звіт по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (Відповідача) за січень 2018 року, із застосуванням коефіцієнта компенсації 1.2 вартість послуг балансування за січень 2018 року склала 87 271 164,55 грн (з ПДВ).
4.7. 14.03.2018 Позивач направив на адресу Відповідача односторонній акт природного газу за лютий 2018 року № 02-18-1512000718-баланс від 28.02.2018 надання послуг балансування обсягів, розрахунок вартості послуг балансування, звіт по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (Відповідача) за лютий 2018 року, із застосуванням коефіцієнта компенсації 1.2 вартість послуг балансування за лютий 2018 року склала 77 767 902,84 грн (з ПДВ).
4.8. 13.04.2018 Позивач направив на адресу Відповідача односторонній акт обсягів природного газу за березень 2018 року № 03-18-1512000718-баланс від 31.03.2018 надання послуг балансування, розрахунок вартості послуг балансування, звіт по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (Відповідача) за березень 2018 року, із застосуванням коефіцієнта компенсації 1.2 вартість послуг балансування за березень 2018 року склала 61 659 778,26 грн (з ПДВ).
4.9. 14.05.2018 Позивач направив на адресу Відповідача односторонній акт обсягів природного газу за квітень 2018 року № 04-18-1512000718-баланс від 30.04.2018 надання послуг балансування, розрахунок вартості послуг балансування, звіт по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (Відповідача) за квітень 2018 року, із застосуванням коефіцієнта компенсації 1.2 вартість послуг балансування за квітень 2018 року склала 15 863 892,83 грн (з ПДВ).
4.10. 14.06.2018 Позивач направив на адресу Відповідача односторонній акт обсягів природного газу за травень 2018 року № 05-18-1512000718-баланс від 31.05.2018 надання послуг балансування, розрахунок вартості послуг балансування, звіт по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (Відповідача) за травень 2018 року, із застосуванням коефіцієнта компенсації 1.2 вартість послуг балансування за травень 2018 року склала 7 216 490,33 грн (з ПДВ).
4.11. 13.07.2018 Позивач направив на адресу Відповідача односторонній акт обсягів природного газу за червень 2018 року № 06-18-1512000718-баланс від 30.06.2018 надання послуг балансування, розрахунок вартості послуг балансування, звіт по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (Відповідача) за червень 2018 року, із застосуванням коефіцієнта компенсації 1.2 вартість послуг балансування за червень 2018 року склала 5 054 728,87 грн (з ПДВ).
4.12. Відповідно до звітів Відповідача (алокацій) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) і додатків до них в розрізі їх контрагентів (споживачів) обсяг фактично розподіленого відповідачем природного газу споживачам склав: у січні 2018 року - 130 739,234 тис. куб. м, у лютому 2018 року - 176780,542 тис. куб. м, у березні 2018 року - 175 125,147 тис. куб. м, у квітні 2018 року - 103 810,017 тис. куб. м, у травні 2018 року - 53 959,717 тис. куб. м, у червні 2018 року - 30 037,980 тис. куб. м. 
4.13. У лютому 2018 року Відповідачем було частково оплачено послуги балансування у розмірі 10 282 022,42 грн, що підтверджується банківськими виписками по рахунках від 02.05.2019 по 27.07.2020.
4.14. У зв`язку з відсутністю повної оплати Позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
5. Позиція Верховного Суду
5.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга АТ "Укртрансгаз" не підлягає задоволенню з таких підстав.
5.2. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
5.3. Виходячи зі змісту мотивувальної частини оскаржуваних судових рішень та наведених у касаційній скарзі доводів, предметом касаційного дослідження у цій справі є перевірка: 
- наявності підстав для формування висновку щодо застосування пункту 1 глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи у взаємозв`язку зі статтями 1, 32, 37- 40 Закону України "Про ринок природного газу", наведеними положеннями Кодексу газотранспортної системи та Кодексу газорозподільних систем у питанні про те, чи відсутні підстави для зарахування обсягів позитивного чи негативного небалансу інших замовників послуг транспортування під час визначення вартості послуг балансування, наданих одному замовнику за формулою, передбаченою пунктом 9.2 Типового договору транспортування природного газу;
- правильності застосування судом апеляційної інстанції статті 625 Цивільного кодексу України під час розрахунку 3 % річних на суму заборгованості з урахуванням здійсненої у лютому 2018 року оплати в розмірі 10 282 022,42 грн; 
- необхідності врахування судами обставин, встановлених рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.01.2019 у справі № 925/840/18, як преюдиційних для вирішення питання про застосування коефіцієнта компенсації 1,2 при розрахунку вартості послуг балансування за лютий 2018 року, а отже, дотримання судами вимог статті 75 Господарського процесуального кодексу України. 
5.4. З приводу наведеного Суд зазначає таке.
Щодо питання визначення вартості послуг балансування.
5.5. Кодекс газотранспортної системи (надалі - Кодекс ГТС) є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.
5.6. Пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги).
5.7. Відповідно до частин першої та другої статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.
5.8. За змістом пункту 1 глави 3 розділу І Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.
5.9. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2497 затверджено Типовий договір транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.
5.10. Пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГТС визначено, що Оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.
5.11. Положеннями пунктів 1, 9, 10 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС визначено, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. Замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи послуги, що є складовими послуги транспортування, зокрема, доступ до потужності в точці входу або виходу з газотранспортної системи. Замовлені величини розподілу потужності визначаються додатком до договору транспортування природного газу.
5.12. Згідно з пунктами 1, 2 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу/виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи на такі періоди: 1) річний - потужність в визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці - починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності.
5.13. Відповідно до пункту 10 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС, потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог цього Кодексу. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує. Потужність фізичних точок виходу до газорозподільної системи не розподіляється.
5.14. За положеннями пункту 15 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС, величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.
5.15. За положеннями пункту 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС, оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором, повинні вносити до інформаційної платформи інформацію, зокрема:
- визначену підпунктами 1, 2, 5-8, 12, 13, 14 пункту 2 цієї глави, по всіх споживачах, підключених до газорозподільної системи;
- дані щодо операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів;
- дані щодо газовидобувних підприємств (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи.
5.16. Відповідно до пункту 5 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем (надалі - Кодекс ГРМ), взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу.
5.17. Згідно з пунктом 1 глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРМ, з урахуванням специфіки переміщення природного газу газорозподільною системою, що пов`язана з умовною нормативною герметичністю газопроводів, з`єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, інших приладів та обладання (тобто стан, за якого можливий витік газу, що не може бути зафіксований органолептичним методом) та витоками газу під час технічного огляду чи обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, устаткування, оператор ГРМ укладає договір (договори) на закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності.
5.18. Як передбачено пунктом 4 глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРМ, об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу XII цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу, який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду. Оператор ГРМ для забезпечення власної господарської діяльності (в тому числі для фізичного балансування ГРМ, власних виробничо-технічних потреб та для покриття фактичних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ) закуповує природний газ у власника природного газу (в тому числі ГДП, ВБГ, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.
5.19. За положеннями пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2498 (надалі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Взаємовідносини між оператором ГТС та оператором ГРМ, пов`язані з прийманням-передачею природного газу в точках виходу з ГТС до ГРМ, регулюються укладеним між ними договором на транспортування природного газу, який укладається за формою типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497 (надалі - типовий договір транспортування природного газу), технічною угодою (за необхідності) та відповідно до вимог Кодексу ГТС.
5.20. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
5.21. Порядок узгодження підтверджених обсягів природного газу (номінацій), що виділяються постачальником для власних споживачів, зокрема порядок їх коригування протягом розрахункового періоду (реномінації), та їх доведення до оператора ГРМ визначається Кодексом ГТС. Підтверджені обсяги природного газу (підтверджені номінації) на відповідний календарний період доводяться до споживача (крім побутового споживача) його постачальником згідно з умовами договору про постачання природного газу (пункт 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу ГРМ).
5.22. Відповідно до пункту 4 глави 2 розділу ХІІ Кодексу ГРМ, порядок врегулювання постачальником позитивного або негативного небалансу щодо власного споживача та/або групи власних побутових споживачів визначається Кодексом ГТС.
5.23. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827, затверджено Правила постачання природного газу (надалі - Правила). 
5.24. Вказаними Правилами врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та операторів ГРМ/ГТС.
5.25. Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
5.26. Як передбачено пунктом 9 розділу ІІ Правил, постачальник забезпечує споживача необхідним підтвердженим обсягом природного газу на визначений договором період. За розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов і виражений в енергетичних одиницях. Підтверджені обсяги природного газу визначаються за правилами, встановленими Кодексом газотранспортної системи, та доводяться споживачу на умовах укладеного між постачальником та споживачем договору постачання природного газу. Постачальник відшкодовує збитки споживачеві за несвоєчасне або в неповному обсязі узгодження з оператором ГТС підтвердженого обсягу природного газу для потреб споживача за умови дотримання споживачем договору постачання природного газу відповідно до розділу VI цих Правил.
5.27. За змістом абзацу 3 пунктом 12 розділу ІІ Правил, взаємовідносини між постачальником і оператором ГТС щодо обміну інформацією про фактичні обсяги споживання природного газу споживачем регулюються Кодексом газотранспортної системи та окремим договором транспортування природного газу, укладеним між постачальником та оператором ГТС.
5.28. Судами встановлено, що сторонами при укладенні договору узгоджено, що:
- замовник має право замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям (пункт 4.2 ).
- у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу ГТС (пункт 9.1);
- сторони погодили, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В балансування = БЦГхКхQбг, де БЦГ - базова ціна газу, Qбг - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (пункт 9.2).
5.29. Як встановлено судами попередніх інстанцій та не заперечується сторонами, у спірний період мала місце наявність небалансів природного газу. Водночас спір між сторонами у цій частині стосується не самого факту їх виникнення, а правильності застосування відповідних коефіцієнтів та визначення на їх підставі кінцевої вартості послуг балансування. 
Перевіряючи належність здійсненого розрахунку, зокрема правильність визначення і застосування таких коефіцієнтів, суди виходили з розміру базової ціни газу за 1000 куб. м без ПДВ, а також із фактичного обсягу природного газу, відібраного з точки виходу АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) і додатків до них в розрізі їх контрагентів (споживачів), відповідно до поданих Відповідачем звітів про поділ фактичного обсягу природного газу, тобто алокацій.
5.30. На думку Скаржника, суди попередніх інстанцій помилково врахували обсяги позитивних і негативних небалансів інших замовників послуг транспортування природного газу, тоді як такі небаланси, за його твердженням, мають врегульовуватися кожним замовником самостійно та окремо. У зв`язку із цим він вважає безпідставним застосування коефіцієнта 1 замість коефіцієнта 1,2 при визначенні вартості послуг балансування та посилається на неправильне застосування судами положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Саме з огляду на наведене АТ "Укртрансгаз" просить Верховний Суд сформувати окремий правовий висновок щодо порядку врахування небалансів замовників послуг транспортування та застосування відповідного коефіцієнта при обчисленні вартості послуг балансування.
5.31. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтуванням необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
5.32. Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
5.33. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.
5.34. Тобто у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен обґрунтувати, в чому саме полягає неправильне застосування норми матеріального права чи порушення норми процесуального права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду (у чому саме полягає помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідних норм права та як саме ці норми права судами були застосовано неправильно).
5.35. Відтак, обов`язковим елементом розгляду касаційної скарги за пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України є дослідження необхідності застосування відповідних норм права для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини. 
5.36. Проаналізувавши наведені АТ "Укртрансгаз" аргументи Суд зазначає про відсутність у цій справі невирішеного питання права, яке потребувало б формування окремого правового висновку Верховного Суду щодо застосування наведених Скаржником положень законодавства ураховуючи таке.
5.37. Так, у постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 918/450/20 зазначено, що за законом та договором транспортування природного газу достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування негативного небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу. 
Оператор ГТС розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до ГТС та алокаціями відбору з ГТС (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень) (пункт 1 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС). 
Тобто обсяг послуг балансування визначається сторонами не на момент підписання Договору та додатків до нього, а вже після того, як оператор ГТС отримає інформацію про обсяги природного газу, фактично відібраного замовником та поданої з/до ГТС - в результаті співставлення алокацій подач/відборів замовником природного газу до/з ГТС. 
Тотожний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2023 у справі № 918/686/21.
5.38. У постанові Верховного Суду від 17.12.2024 у cправі № 917/1951/19 зазначено, що визначення коефіцієнту компенсації, що підлягає застосуванню коли визначається вартість послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника.
Також Верховний Суд зауважив, що наразі сформувалася усталена судова практика щодо чіткого розмежування підстав для застосування коефіцієнтів 1 і 1,2 при обчисленні заборгованості за послуги балансування, надані позивачем замовнику.
5.39. Відтак, досліджуючи належність визначення та застосування відповідних коефіцієнтів як складової загальної суми заборгованості за послуги балансування, суди попередніх інстанцій виходили з підходів до такого обчислення, сформованих Верховним Судом у наведених постановах.
5.40. При цьому, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.02.2024 у справі № 905/2044/19, виснувала, що при стягненні оператором ГТС (особою, яка виконувала функції оператора ГТС) вартості послуг балансування з оператора ГРМ за період 2016- 2019 роки із загального місячного небалансу оператора ГРМ відраховуються обсяги відбору природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, які підпадають під дію частини другої статті 8 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".
5.41. Суд ураховує, що, звертаючись із касаційною скаргою, Скаржник не зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій наведених положень законодавства без урахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах як підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Так само касаційна скарга не містить обґрунтування необхідності відступлення від раніше сформованих висновків Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права у порядку пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу. Натомість зі змісту доводів касаційної скарги вбачається, що Скаржник фактично просить Верховний Суд сформувати окремий правовий висновок, виходячи із запропонованого ним тлумачення умов спірних правовідносин та положень законодавства.
5.42. Суд не вбачає підстав для формування правового висновку щодо застосування пункту 1 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС у наведеному Скаржником аспекті, оскільки відповідне питання вже охоплене сформованою практикою Верховного Суду щодо порядку визначення небалансу замовника послуг транспортування природного газу та застосування коефіцієнтів 1 і 1,2 під час обчислення вартості послуг балансування. Зі змісту такої практики вбачається, що визначення небалансу здійснюється щодо кожного окремого замовника послуг транспортування з урахуванням обсягів природного газу, поданого ним до газотранспортної системи та відібраного з неї, у тому числі в розрізі його контрагентів/споживачів, а застосування відповідного коефіцієнта залежить від установлених у конкретній справі фактичних обставин.
Особливості застосування наведених норм у взаємозв`язку з частиною другою статті 8 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" відображені, зокрема, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2024 у справі № 905/2044/19.
5.43. Отже, порушене Скаржником питання не свідчить про наявність невирішеного питання права, яке потребує формування висновку Верховного Суду, а зводиться фактично до незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій установлених у справі обставин та є намаганням здійснити переоцінку.
5.44. Вказане свідчить про необґрунтованість аргументів касаційної скарги у відповідній частині, заявленій у порядку пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції щодо правомірності заявлення до стягнення 216 624 803,00 грн основного боргу за послуги балансування обсягів природного газу.
5.45. Недоведеними у відповідному аспекті є також аргументи Скаржника про помилкове неврахування судами попередніх інстанцій обставин, установлених рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.01.2019 у справі № 925/840/18, як преюдиційних для вирішення питання щодо застосування коефіцієнта компенсації 1,2.
5.46. Згідно з частинами четвертою, сьомою статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
5.47. Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій судом.
Схожі за змістом загальні висновки викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/9823/17, від 26.11.2019 у справі № 902/201/19, від 07.07.2020 у справі № 927/513/19, від 23.07.2020 у справі № 910/5315/19, від 05.08.2020 у справі № 906/282/16, від 11.08.2020 у справі № 910/14279/18, від 11.08.2020 у справі № 910/4919/19, від 06.10.2020 у справі № 5026/1089/2012, від 03.11.2020 у справі № 909/948/18.
5.48. Суд першої інстанції встановив, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.01.2019 у справі № 925/840/18 за позовом ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" до Комунального підприємства "Смілакомунтеплоенерго", за участю третіх осіб, які не заявляли самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - АТ "Укртрансгаз", ПАТ "НАК "Нафтогаз України", ТОВ "Укргазімпекс", на стороні відповідача - Смілянської міської ради, про стягнення 39 288 371,26 грн, позовні вимоги було задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 34 384 317,94 грн заборгованості з оплати послуг балансування 1 805 517 куб. м природного газу у лютому 2018 року, провадження у справі в частині стягнення 4 904 053,32 грн заборгованості закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору внаслідок добровільної сплати відповідної суми, а також здійснено розподіл судових витрат.
5.49. Суд зазначає, що під час розгляду справи № 925/840/18 питання правильності визначення та застосування АТ "Укртрансгаз" коефіцієнта при розрахунку вартості послуг балансування для АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз" не було предметом самостійного спору між сторонами та, відповідно, не досліджувалося судами як окрема спірна обставина. Зі змісту встановлених у тій справі обставин убачається, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Черкасигаз", обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, виходило з розрахунку заборгованості, сформованого на підставі акта вартості послуг балансування, складеного АТ "Укртрансгаз". Тобто суд у справі № 925/840/18 перевіряв наявність підстав для стягнення заявленої заборгованості у межах пред`явленого позову, втім не досліджував окремо питання про належність самого коефіцієнта, застосованого АТ "Укртрансгаз" при визначенні вартості послуг балансування за лютий 2018 року.
5.50. За таких обставин Суд не вбачає підстав для висновку про те, що у справі № 925/840/18 було встановлено обставину, яка має преюдиційне значення для вирішення цього спору в частині визначення належного коефіцієнта при розрахунку вартості послуг балансування за лютий 2018 року.
Щодо застосування статті 625 Цивільного кодексу України.
5.51. Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексуУкраїни, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
5.52. Верховний Суд у наведених Скаржником постановах, а саме від 02.07.2025 у справі № 903/602/24, від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц, від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, від 12.02.2020 у справі № 917/1421/18 та від 11.03.2020 у справі № 910/5587/19, застосовуючи положення статті 625 Цивільного кодексу України, виходив із того, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
5.53. У справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції, установивши факт порушення Відповідачем строків оплати наданих послуг балансування, здійснив перерахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3 % річних і дійшов висновку, що з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню 3 % річних у розмірі 16 086 329,14 грн та інфляційні втрати у розмірі 26 874 153,16 грн за загальний період з 26.02.2018 до 21.09.2020.
5.54. Звертаючись із касаційною скаргою у відповідній частині в порядку пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та посилаючись на неврахування судом апеляційної інстанції наведених висновків Верховного Суду щодо застосування статті 625 Цивільного кодексу України, АТ "Укртрансгаз" водночас не конкретизує, у чому саме полягає неправильне застосування цієї норми судом апеляційної інстанції під час перерахунку 3 % річних. Скаржник не зазначає, який саме елемент здійсненого судом розрахунку є помилковим, не наводить іншого періоду нарахування, іншої бази для обчислення, іншого розміру заборгованості чи іншої методики розрахунку, а також не подає власного контррозрахунку, який би спростовував визначені судом апеляційної інстанції суми. За таких обставин наведені доводи касаційної скарги мають загальний характер і фактично зводяться до формального посилання на правові висновки Верховного Суду без обґрунтування того, яким чином ці висновки не були враховані судом апеляційної інстанції у справі, що переглядається.
5.55. Наведене свідчить про необґрунтованість аргументів касаційної скарги у відповідній частині, заявленій у порядку пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі аргументи не доводять неправильного застосування судом апеляційної інстанції статті 625 Цивільного кодексу України та не спростовують здійсненого ним перерахунку 3 % річних.
6. Висновки Верховного Суду
6.1. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
6.2. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
6.3. Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Частина друга цієї ж статті забороняє скасовувати правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
6.4. Оскільки наведені Скаржником підстави касаційного оскарження не підтвердилися під час касаційного провадження, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення у справі - залишенню в силі.
7. Розподіл судових витрат
7.1. Судовий збір за подання касаційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на Скаржника.
Керуючись статтями 129, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 та рішення Господарського суду Черкаської області від 28.04.2025 у справі № 925/851/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Зуєв

Судді І. Берднік

І. Міщенко