Справа № 539/1606/26
Провадження № 2/539/1497/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ  
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
24 червня 2026 року Лубенський міськрайонний суд 
Полтавської області 
в складі: головуючого судді – Даценка В.М.,
з участю секретаря – Шрейтер С.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,       ВСТАНОВИВ: 
Позивач ТОВ «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.07.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 8082816 про надання споживчого кредиту, який підписано електронним підписом, відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 грн., строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування.
16.05.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу №16.05/25-Ф, відповідно до умов якого право вимоги до ОСОБА_1 за договором №8082816 про надання споживчого кредиту від 14.07.2024 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». 
У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 26.02.2026 має заборгованість у розмірі 44 160,52 грн., з яких: 13 168,04 грн. – заборгованість за кредитом, 23 492,48 грн. – заборгованість за нарахованими процентами відповідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості та 7 500,00 грн. заборгованість за штрафом, які позивач і прохає стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 2 662,40 грн. судового збору та 10 000 грн. витрат на правничу допомогу.
15.04.2026 судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача не з`явився, через систему «Електронний суд» надіслав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі за наявними в матеріалах справи документами. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 14.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 8082816 про надання споживчого кредиту. Згідно умов Договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000,00 грн. (п. 1.3. Договору); строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів (п.1.4. Договору); стандартна процентна ставка 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п. 1.4. цього Договору (п.1.5.1 Договору). Знижена процентна ставка становить 0,1% в день та застосовується відповідно до умов визначених п.1.5.2 Договору (а.с.17-27).
Як вбачається з Договору, останній підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С2968, який надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем.
Відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, що вбачається з підписаних ним одноразовим ідентифікатором кредитного договору, паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення вартості кредиту.
Факт перерахування коштів за кредитним договором підтверджується повідомленням про перерахування коштів ТОВ «ПЕЙКЕТ» вих. №150-25 від 16.05.2025, а також довідкою АТ «Ощадбанк» від 01.06.2026 року № 46/12-11/75602/2026/55 (а.с.31-32). 
Згідно п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23.09.2015, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу №16.05/25-Ф, відповідно до умов якого, право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 8082816 про надання споживчого кредиту від 14.07.2024 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (а.с.62-66).
Факт наявності правонаступництва підтверджується також: копією платіжної інструкції №2504 від 16.05.2025 щодо перерахування коштів згідно договору факторингу №16.05/25-Ф; копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16.05/25-Ф, згідно якого: боржник – ОСОБА_1 , кредитний договір - № 8082816 від 14.07.2024, сума загальної заборгованості – 44 160,52 грн.; копією акту приймання-передачі реєстру боржників від 16.05.2025 до договору факторингу №16.05/25-Ф (а.с.71-72).
Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» надало належні і допустимі докази укладення між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 кредитного договору № 8082816 від 14.07.2024 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 15000,00 грн.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України).
Відповідач отримав та використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг.
На підставі договору факторингу №16.05/25-Ф від 16.05.2025, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» право вимоги до боржника – ОСОБА_1 за кредитним договором № 8082816 від 14.07.2024 про надання споживчого кредиту перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
За розрахунком позивача станом на 26.02.2026 загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 8082816 від 14.07.2024 становить 44 160 грн. 52 коп., з яких: 13 168,04 грн. – заборгованість за кредитом, 23 492,48 грн. – заборгованість за нарахованими процентами відповідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості та 7 500,00 грн. заборгованість за штрафом.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих грошових коштів не повернув, тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача 36 660,52 грн. з яких: 13 168,04 грн. – заборгованість за кредитом та 23 492,48 грн. – заборгованість за нарахованими процентами, підлягає задоволенню.
Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за штрафом, суд зазначає наступне.
З 24.02.2022 відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.
15.03.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На підставі вищевикладеного вимога в частині стягнення з відповідача 7 500 грн. заборгованості за штрафом задоволенню не підлягає.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 2 210 грн. 23 коп.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу у сумі 10 000 грн. суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Представником позивача на підтвердження надання правничої допомоги на суму 10 000,00 грн, долучено до матеріалів справи наступні копії документів: договору про надання юридичних послуг укладеного з адвокатом Руденком К.В. №02/08/2024 від 02.08.2024, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Руденка К.В., довіреності від 18.09.2025, акту приймання передачі наданих послуг №116 до договору №02/08/2024 від 02.08.2024, витягу з реєстру №1 до акту приймання передачі наданих послуг №116 до договору №02/08/2024 від 02.08.2024, платіжної інструкції кредитового переказу коштів №3337 від 06.11.2025.
Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.
Враховуючи малозначність та типовість справи, обсяг та характер наданих послуг і виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що понесені позивачем витрати в даній справі є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Відтак, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає до зменшення до 5 000,00 грн, а з урахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 150 гривень 85 копійок витрати на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість станом на 26.02.2026 за договором № 8082816 від 14.07.2024 про надання споживчого кредиту у розмірі 36 660 (тридцять шість тисяч шістсот шістдесят) грн. 52 коп. , з яких: 13 168 (тринадцять тисяч сто шістдесят вісім) грн. 04 коп. – заборгованість за кредитом та 23 492 (двадцять три тисячі чотириста дев`яносто дві) грн. 48 коп. – заборгованість за нарахованими процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» судові витрати в розмірі 2 210 (дві тисячі двісті десять) грн. 23 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 150 (чотири тисячі сто п`ятдесят) грн. 85 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua. 
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», код ЄДРПОУ 41915308, місцезнаходження: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя Лубенського 
міськрайонного суду В.М.Даценко