Справа № 203/1535/26 
Провадження № 2-о/0203/68/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 року        Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді – Єдаменко С.В.,
при секретарі – Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Курахівська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, – 

встановив:

18 лютого 2026 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшла заява ОСОБА_1 заінтересовані особи: Курахівська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області. В обґрунтування поданої заяви зазначала, що є донькою ОСОБА_2 . Мати заявниці народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Курахово та все життя прожила в цьому населеному пункті. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 12 липня 1994 року будинок АДРЕСА_1 належало ОСОБА_2 , яка проживала за цією адресою до своєї смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла в селищі Курахово. 10 червня 2025 року заявниця звернулась до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті матері – ОСОБА_2 , проте постановою державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицької Ю.А. від 17 жовтня 2025 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність відомостей про місце відкриття спадщини – відомостей про реєстрацію ОСОБА_2 та роз`яснено право на звернення до суду із заявою про встановлення такого факту. У зв`язку з викладеним, заявниця просила встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що місцем відкриття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 є останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. а.с. 1 – 5).
Ухвалою судді Центрального районного суду міста Дніпра від 25 лютого 2026 року відкрито провадження у цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Курахівська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 43).
Цивільну справу окремого провадження розглянуто Центральним районним судом міста Дніпра в місцем реєстрації заявниці за зміненою підсудністю Селидівського міського суду Донецької області.
27 березня 2026 року від Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд цивільної справи окремого провадження за відсутності її представника (а.с. 49).
В судове засідання 30 березня 2026 року з`явилась заявниця ОСОБА_1 , за клопотанням якої судом було витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено.
14 квітня 2026 року від Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області надійшла витребувана копія спадкової справи.
15 квітня 2026 року від Курахівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області надійшла заява про розгляд цивільної справи окремого провадження за відсутності її представника.
В судове засідання 20 квітня 2026 року з`явилась заявниця, яка підтримала заяву та просила її задовольнити з наведених в заяві підстав. Також прибула свідок ОСОБА_3 . 
Заслухавши пояснення заявниці, показання свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Курахівською селищною радою міста Селидово Донецької області 21 червня 1990 року, актовий запис № 38 (а.с. 12).
Мати заявниці ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Курахово, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Курахівською селищною радою м. Селидово Донецької області 13 травня 1988 року, актовий запис № 5 (а.с. 13).
08 жовтня 1986 року батьки заявниці ОСОБА_6 та ОСОБА_4 уклали шлюб, зареєстрований Курахівською селищною радою міста Селидово Донецької області, актовий запис № 80, про що було видано свідоцтво про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 14). Під час укладання шлюбу мати заявниці змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».
Згідно заяви ОСОБА_2 від 27 липня 1988 року рішенням Курахівської селищної ради народних депутатів № 55 їй було дозволено будівництво нового житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с. а.с. 15, 16).
Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 12 липня 1994 року будинок АДРЕСА_1 належало ОСОБА_2 (а.с. 17).
Згідно пояснень заявниці в судовому засіданні ОСОБА_2 до своєї смерті проживала у вказаному вище будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла в селищі Курахово, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидово Донецької області, актовий запис №101 (а.с. 22).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_9 , яка є дружиною двоюрідного брата заявниці, вона особисто знала матір заявниці. ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 1998 році захворіла та проходила лікування в лікарні у м. Селидово. Померла у 1999 році та була похована в с. Курахово.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що проживала в Курахово майже все життя та пропрацювала на шахті 58 років, де також працювала ОСОБА_2 . Вони були добре знайомі, свідок періодичну бувала вдома у ОСОБА_2 , яка проживала в будинку АДРЕСА_1 та померла у 1998 чи 1999 році, свідок точно на пам`ятає.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько заявниці ОСОБА_4 , місце смерті: смт. Курахівка м. Селидово Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області від 02 січня 2020 року, актовий запис № 01 (а.с. 23).
10 червня 2025 року заявниця звернулась до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті матері – ОСОБА_2 (а.с. 33).
Постановою державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицької Юлії Анатоліївни від 17 жовтня 2025 року заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема, через відсутність відомостей про місце відкриття спадщини – відомостей про реєстрацію ОСОБА_2 (а.с. а.с. 33 – 34).
Згідно відповіді Курахівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області завідувачу Першої Павлоградської державної нотаріальної контори в електронному реєстрі Курахівської міської територіальної громади відсутні відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , 1955 р.н., померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. а.с. 28 – 29).
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч. 4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в порядку окремого провадження. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно ст. 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, чинного на момент смерті ОСОБА_2 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. 
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу УРСР 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, – місцезнаходження майна або його основної частини.
Згідно ст. 527 Цивільного кодексу УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті
Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
.Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 
Згвідно ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з висновком Верховного Суду викладеним у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19) «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах».
Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в абз. 2 пункт 2 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20 (провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16».
Згідно п. 1.14 п. 1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (з наступними змінами та доповненнями) у разі відсутності у спадкоємців документа, що підтверджує місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили.
Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане місце проживання померлою є місцем відкриття спадщини після її смерті.
Встановлення зазначеного факту має для заявниці юридичне значення – необхідне для оформлення спадщини. Одержати підтвердження вказаних обставин в іншому порядку заявниця не може, що підтверджується відповідями уповноважених органів на запит нотаріальної контори, у зв`язку з чим такий факт підлягає встановленню в судовому порядку.
Враховуючи наведене, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 264, 268, 293, 315 – 319 ЦПК України, суд –

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт того, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є останнє її місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.
Повний текст рішення складено 28 квітня 2026 року.

Суддя  С.В. Єдаменко