УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/13037/25 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М. 
Категорія 60 Доповідач Коломієць О. С.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Коломієць О. С.,
суддів Талько О. Б., Шалоти К. В.,
з участю секретаря
судового засідання Драч Т. А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/13037/25 за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів у порядку спадкування за законом 
за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 
на рішення  Богунського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М. 
установив:
У березні 2025 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на свою користь в порядку спадкування за законом недоотримане за життя матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підвищення до пенсії згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року у справі №240/8023/20 в сумі 128 212,27 грн.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року у справі №240/8023/20, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із 17.07.2018 здійснити донарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний вік. На виконання рішення суду у справі №240/80234/20 відповідачем було здійснено нарахування заборгованості в розмірі 128 212,27 грн. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_2 померла. 
Позивач звернулася до ГУ ПФУ у Житомирській області, в якому її мати перебувала на обліку, однак отримала відповідь із відмовою здійснювати свої повноваження щодо виплати коштів, тому вона змушену звернутися до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом неодержані за життя її матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підвищення до пенсії згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 у справі № 240/8023/20 у розмірі 128 212,27 грн та 1 282,12 грн судового збору. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ГУ Пенсійного фонду України в Житомирській області подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, щоу відповідності до ч.2 ст.7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», у разі якщо рішення суду, зазначене в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Із змісту наведених норм стає зрозумілим, що законодавець передбачає проведення зміни способу та порядку виконання судового рішення виключно за діючим на момент звернення до суду виконавчим провадженням. 
Також звертає увагу, що Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506020 «Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами», згідно з якою Пенсійному фонду виділені бюджетні асигнування для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством. 
Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство праці та соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня – Пенсійний фонд України. Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 БК України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства. Тому, рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. 
Зазначає, що покладений судом обов`язок вчинити дії щодо перерахунку і виплати коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виконаний ГУПФУ в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Фонду. Виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, може бути здійснена виключно за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. 
Вказує, що з 01.01.2013 року набув чинності Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (далі — Закон № 4901). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 4901, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Крім цього, згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. 
Крім цього, з 1 квітня 2021 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» (далі – Постанова), якою вносяться зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (далі – Порядок). Пунктом 3 Постанови закріплено, що Пенсійному фонду України до 1 квітня 2021 року провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій. Постановою також внесено зміни до підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, відповідно до якого Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій. Отже, з 1 квітня 2021 року функції з фінансування виплати пенсій покладені на Пенсійний фонд України, а не на його територіальні органи. Тому, відсутність у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повноважень щодо виплати пенсії (виплати заборгованості на виконання судового рішення) унеможливлює притягнення до відповідальності шляхом стягнення коштів. 
Також звертає увагу, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення у справі №240/8023/20 ОСОБА_2 її правонаступником – ОСОБА_1 . Отже вимогу про виплату грошової суми необхідно розглядати в розрізі продовження виконання рішення суду як частини судового процесу, а повторне звернення з позовними вимогами про виплату заборгованої суми може призвести до подвійного стягнення на користь позивач недоотриманої суми пенсії. 
Таким чином, дії Управління є правомірними та вмотивованими, тому позов підлягає залишенню без задоволення. 
Правом подати відзив на апеляційну скаргу позивач не скористалася.
Однак відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст. 360 ЦПК України). 
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 
За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом під час розгляду справи встановлено, щорішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 року у справі № 240/8023/20 за позовом ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, крім іншого, зобов`язано управління з 17.07.2018 року здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) (а.с.18-20). 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).
Згідно з довідок завідувача Овруцької державної нотаріальної контори Ірини Фрусевич від 16.01.2023 року та від 01.03.2023, ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що позивачем вчасно, у встановлений законом строк, подано заяву про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори (а.с.10,12).
Відповідно до частин першої та третьої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 замінено позивача у справі №240/8023/20 з померлої ОСОБА_2 на її правонаступника -  ОСОБА_1 (а.с.63-65).
Згідно відповіді ГУ ПФУ у Житомирській області від 06 вересня 2023 року, було повідомлено позивача, що рішення суду виконане в повному обсязі, розрахунок суми боргу за період з 17.07.2018 по 31.07.2021 становить 128 212,27 грн. Роз`яснено, що виплата належної суми пенсійної виплати по перерахунку проведеного на виконання рішення суду від 25.05.2021 у справі № 240/8023/20 може бути проведена відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 (а.с.17).
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 як спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину, має право на спадкове майно, а саме на отримання невиплачених пенсійних виплат, згідно наданого відповідачем розрахунку в розмірі 128 212,27 грн, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і саме відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначених коштів.
Такий висновок суду першої інстанції є помилковим, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. 
Із матеріалів справи слідує, що позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері, є спадкоємцем за законом першої черги, до якої перейшло право на отримання нарахованої, але не виплаченої суми пенсії, що перебачено положеннями ст.ст.1216, 1227 ЦК України. З метою реалізації вказаного права, позивач ініціювала процесуальне правонаступництво у адміністративній справі №240/8023/20.
Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 замінено позивача у справі №240/8023/20 з померлої ОСОБА_2 на її правонаступника -  ОСОБА_1 (а.с.63-65).
Відповідно до ч.1-2 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Позивач в порядку процесуального правонаступництва набула право на фактичне отримання відповідної суми в порядку виконання рішення суду у адміністративній справі як частини судового процесу.
Із відповіді ГУ ПФУ у Житомирській області від 11 вересня 2025 року вбачається, що виплата належної суми пенсії за період з 17.07.2018 по 31.07.2021 у сумі 128 212,27 грн була нарахована, однак може бути проведена відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що повторне звернення із позовними вимогами про виплату заборгованої суми не узгоджується з вимогами законодавства і може призвести до подвійного стягнення на користь ОСОБА_4 недоотриманої суми пенсії.
Отже, заявлені позивачем вимоги не можуть вирішуватись в порядку цивільного судочинства із ухваленням судового рішення як повторного судового акту за однорідним за своєю первісною природою основою, а право позивача на отримання недоотриманої за життя матері суми пенсії підлягає реалізації шляхом виконання рішення суду у адміністративній справі №240/8023/20 з використанням передбаченого процесуального порядку та механізму судового контролю за виконанням судового рішення.
Таким чином висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом неодержані за життя її матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підвищення до пенсії згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 у справі № 240/8023/20 у розмірі 128 212,27 грнє помилковим. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою скасування судового рішення та ухвалення нового - про відмову у задоволенні позову з вищевказаних підстав.
Частиною 4 статті 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, із розподілу судових витрат.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
За подання апеляційної скарги представником відповідачам сплачено судовий збір в розмірі 1923,18 грн.
Таким чином, оскільки апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, то відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 923,18 грн. 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд 
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2025 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів у порядку спадкування за законом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 923,18 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 04 червня 2026 року.

Головуючий Судді