Справа № 739/461/26
Провадження № 2/739/430/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року          м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого – судді Чепурка В.В.,
за участі: 
секретаря судового засідання – Лукаш Н.Я.,
відповідачки – ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина
Стислий виклад позицій учасників справи
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі – позивач), діючи через свого представника – Усенка М.І., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідачка) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №2909379 від 11 вересня 2020 року в розмірі 11 875 грн. 00 коп.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідачка отримав від ТОВ «Авентус Україна» кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. Договір було укладено в електронній формі, відповідачка підписала його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Сам договір після його укладення був розміщений в особистому кабінеті відповідачки, при цьому останній були перераховані кошти згідно пункту 2.1 договору на її платіжну картку. У подальшому 21 квітня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-21042021, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 11 875 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 6 875 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, яка й підлягає стягненню на користь позивача.
Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, при цьому в позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказала, що дійсно укладала вказаний вище кредитний договір та отримувала на його виконання кредитні кошти. При цьому здійснювала платежі на погашення кредитного договору, однак коли саме та на які суми не пригадує.
Заяви та клопотання учасників справи
В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі та про витребування доказів.
Інших заяв та клопотань від представника позивача та відповідачки не надходило.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 20 березня 2026 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження, при цьому відповідачці визначено строк для подання відзиву на позов, заперечень та зустрічного позову, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.
Ухвалою суду від 21 квітня 2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи
Заслухавши вступне слово відповідачки, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено, 11 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту №2909379, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачці на строк 15 днів кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. (а.с. 6-9).
Вказаний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора С348133 (а.с. 9) та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19.
Сторонами кредитного договору було погоджено стандартну процентну ставку у розмірі 1,9% на день протягом решти періоду тривалістю 15 днів (пункти 1.4-1.5.2). 
Розділом 4 договору передбачено, що строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, визначену пунктом 1.4 договору, тобто на 15 днів, якщо між сторонами буде досягнуто відповідної домовленості у порядку, визначеному пунктами 4.2-4.5 договору, для цього споживач подає пропозицію (оферту) щодо продовження строку користування кредитом, шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених процентів, а товариство має надати відповідь протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій, тобто сплати процентів.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка протягом строку дії кредитного договору, тобто протягом 15 днів з дня отримання кредиту, жодних платежів на погашення заборгованості за кредитним договором не здійснювала, при цьому перше погашення заборгованості здійснила лише 29 вересня 2020 року і жодних відповідей про продовження строку дії кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» відповідачці не направляла. Це у свою чергу свідчить, що кредитний надавався відповідачці саме на 15 днів та не продовжувався його сторонами.
При цьому відповідачка зобов`язалася здійснити погашення заборгованості за кредитним договором та процентами за користування кредитом згідно графіку платежів, тобто до 26 вересня 2020 року (а.с. 9).
Як вбачається, ТОВ «Авентус Україна» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачкою згідно вказаного кредитного договору, перерахувавши кредитні кошти на картку відповідачки, що підтверджується повідомленням платіжного сервісу ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (а.с. 18), витребуваними судом з ТОВ «Райффайзен банк» відомостями про рух коштів по картковому рахунку відповідачки (а.с. 56-57) та визнано самою відповідачкою в судовому засіданні.
Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, згідно складеного представником ТОВ «Авентус Україна» розрахунку, у відповідачки перед даним товариством виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 11 875 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 6 875 грн. 00 коп. заборгованість за процентами (а.с. 19-23).
Оцінюючи правильність вказаного розрахунку та обґрунтованість визначеного в ньому розміру заборгованості за тілом кредиту та процентами суд зазначає наступне.
Так, частиною першою статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII (далі – Закон України №1734-VIII) передбачено, що споживач має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів. Договором про споживчий кредит може бути передбачено обов`язок повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту з оформленням відповідного документа.
Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних платежів, кредитодавець зобов`язаний здійснити відповідне коригування зобов`язань споживача у бік їх зменшення та на вимогу споживача надати йому новий графік платежів. Договором про споживчий кредит може встановлюватися порядок дострокового повернення споживчого кредиту з урахуванням положень частини третьої цієї статті.
Згідно статті 19 Закону України №1734-VIII у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:
1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;
2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;
3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
Згідно відомостей, які містяться у розрахунку заборгованості, відповідачка здійснила наступні платежі на погашення заборгованості за кредитним договором: 29 вересня 2020 року на суму 1 710 грн. 00 коп., 13 листопада 2020 року на суму 2 000 грн. 00 коп. та 06 січня 2021 року на суму 1 100 грн. 00 коп. (а.с. 19-23).
Як з`ясовано в ході судового розгляду відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 5 000 грн. 00 коп. 11 вересня 2020 року строком на 15 днів зі сплатою 1,9% на день. Відповідно загальний процентів, яка мала сплатити за кредитними договором, становить 28,1% (15 днів х 1,9%) від тіла кредиту.
У подальшому протягом 15 днів користування кредитом їй було нараховано 1 425 грн. 00 коп. в якості процентів. При цьому, після спливу вказаного строку кредитування позичальник не мав права нараховувати відповідачці проценти за користування кредитом.
Отже, станом на 25 вересня 2020 року відповідачка мала заборгованість перед позичальником за кредитним договором №2909379 у розмірі 6 425 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 1 425 грн. 00 коп. заборгованість за процентами.
Після цього з 29 вересня 2020 року по 06 січня 2021 року відповідачка сплатила в рахунок погашення заборгованості загалом 4 810 грн. 00 коп. (а.с. 23), які мали бути спрямовані на погашення тіла кредиту.
Таким чином, відповідачка станом на 06 січня 2021 року мала заборгованість за тілом кредиту в розмірі 190 грн. 00 коп. (5 000 грн. 00 коп. – 4 810 грн. 00 коп.) та заборгованість за процентами у розмірі 1 425 грн. 00 коп., а загалом розмір заборгованості становив 1 615 грн. 00 коп. (190 грн. 00 коп. + 1 425 грн. 00 коп.).
21 квітня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-21042021, відповідно до якого та згідно витягу з реєстру боржників від 21 квітня 2021 року до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №2909379 від 11 вересня 2020 року (а.с. 24-29).
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
 Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом статті 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Оскільки в ході судового розгляду встановлено,що у відповідачки за кредитним договором №2909379 від 11 вересня 2020 року виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 190 грн. 00 коп. та за процентами в розмірі 1 425 грн. 00 коп., а загалом у розмірі 1615 грн. 00 коп., при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення зазначеної заборгованості з відповідачки на користь позивача. При цьому в задоволенні позову в решті позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Судові витрати
Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 662 грн. 40 коп. та заявлено витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. 00 коп., при цьому відповідачкою судові витрати не здійснювалися.
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 362 грн. 09 коп. (1 615 грн. 00 коп. х 2 662 грн. 40 коп. / 11 875 грн. 00 коп.).
З приводу доводів представника позивача про здійснення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 8 000 грн. 00 коп., суд враховує, що пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається, представник позивача у позовній заяві зазначено про здійснення судових витрат у розмірі 8 000 грн. 00 на надання правничої допомоги, на підтвердження чого надано копію договору від 01 липня 2025, на підставі якого така допомога надавалася, копію акту надання послуг та копію детального опису наданих послуг.
Водночас, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б оплату позивачем професійної правничої допомоги на суму 8 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим підстави для стягнення вказаної суми коштів з відповідачки на користь позивача в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 81-83, 141, 258-259, 263-268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №2909379 від 11 вересня 2020 року в розмірі 1 615 (одна тисяча шістсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати у розмірі 362 (триста шістдесят дві) гривні 09 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ – 35234236, місцезнаходження: Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1. 
Відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя           В.В. Чепурко