РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1996/26
провадження у справі №2/0285/1707/26
26 травня 2026 року       м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Кородчук О.О. та осіб, які беруть участь у справі:
представника позивача: Кривицької В.С., 
відповідача: представник Звягельської міської ради не прибув,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Звягельської міської ради про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви
02.04.2026 ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право на завершення приватизації в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Новоград-Волинської міської ради від 18.10.1985 вирішено надати житлову площу та видати ордер на квартиру АДРЕСА_2 (адреса після перейменування і зміни нумерації: квартира АДРЕСА_1 ), матері позивачки ОСОБА_2 у складі сім`ї з двох осіб. Відповідно до ордера ОСОБА_2 вселилась у спірну квартиру разом з дочкою ОСОБА_3 , яка проживала у квартирі до 27.01.1999. Однак за життя матір позивачки ОСОБА_2 своїм правом на приватизацію житла не скористалась, залишивши квартиру на балансі житлового фонду. ІНФОРМАЦІЯ_1 матір позивачки ОСОБА_2 померла. Позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину на спірну квартиру, однак їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Оскільки за життя ОСОБА_2 не набула права власності на квартиру, яка перебуває на балансі житлового фонду територіальної громади, тому позивач просила суд визнати в порядку спадкування за нею право на завершення приватизації квартири.
Доводи сторін у справі
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву, у якій просить проводити розгляд справи без його участі.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що рішенням Новоград-Волинської міської ради від 18.10.1985 вирішено надати житлову площу та видати ордер на квартиру АДРЕСА_2 (адреса після перейменування і зміни нумерації: квартира АДРЕСА_1 ), матері позивачки ОСОБА_2 у складі сім`ї з двох осіб (а.с. 5).
Відповідно до ордера ОСОБА_2 вселилась у спірну квартиру разом з дочкою ОСОБА_3 , яка проживала у квартирі до 27.01.1999 (а.с. 10, 11).
Однак за життя матір позивачки ОСОБА_2 своїм правом на приватизацію житла не скористалась, залишивши квартиру на балансі житлового фонду Звягельської міської ради. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 матір позивачки ОСОБА_2 померла (а.с. 6, 7). 
Позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину на спірну квартиру, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 13).
Згідно листа начальника Управління житлово-комунального господарства та екології Звягельської міської ради від 01.05.2026, звернення від ОСОБА_2 щодо приватизації квартири АДРЕСА_3 не надходило (а.с. 35).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності
Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).
У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. 
Отже обов`язковою умовою переходу права вимоги до спадкоємців, є звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою.
Якщо спадкодавець не набув права власності на майно, проте розпочав процедуру його приватизації відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації, а не права власності.
Саме такі правові висновки містяться у Постанові Верховного Суду від 26.07.2024 № 201/11316/21, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд першої інстанції враховує при застосуванні норм права у спірних правовідносинах.
Отже, суд приходить до висновку, що за своє життя ОСОБА_2 не зверталась до органу приватизація із заявою про приватизацію спірної квартири, а тому відсутні правові підстави для визнання за позивачем права на завершення приватизації в порядку спадкування.
Висновки за результатами розгляду позовної заяви
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підтверджуються належними доказами, є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 293 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 05.06.2026.

Суддя Т.Б. Сташків