П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2026  	Справа №607/6043/26 Провадження №3/607/2300/2026	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Базан Л.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, жительки АДРЕСА_1 , 
за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №150266 від 13.03.2026,  ОСОБА_1  13 березня 2026 року близько 17.45 год., перебуваючи за місцем свого проживання, в АДРЕСА_1 , умисно висловлювала словесні образи, погрози, штовхала, вдарила палкою по відношенню до своєї малолітньої онуки ОСОБА_2 , 2012 року народження, що проживає разом із нею, чим була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю, своїми діями вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , вину у вчиненні правопорушення не визнала та поклалась на думку суду, щодо вирішення вказаної справи.. 
Розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши наявні докази по них, суд приходить до переконання про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.2 ст. 173-2 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Так, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо своєї онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Разом з тим, до матеріалів справи не долучено заяви потерпілої ОСОБА_2 чи її матері ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення домашнього насильства щодо малолітньої, письмових пояснень неповнолітньої потерпілої та її матері, а також ОСОБА_1 , які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини зазначеної справи про адміністративне правопорушення.
З урахуванням викладеного вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та наявність у її діях складу цього адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Оцінюючи в сукупності вищевказане, приходжу до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю у відповідності із п.1 ст.247 КУпАП – за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 251, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, – 
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення – закрити за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддя	Л. Т. Базан