Справа № 301/2506/25
2-о/301/12/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2026 р. Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді Гичка О.Б.,
за участю секретаря судових засідань Мелай В.Ю.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника та заінтересованої особи ОСОБА_2 – адвоката Арнаутової Л.М.,
заінтересованої особи – ОСОБА_2 , 
заінтересованої особи – ОСОБА_3 , 
представника заінтересованої особи ОСОБА_3 – адвоката Нестеренко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження, - 

в с т а н о в и в:

Представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Арнаутова Л.М. звернулась до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт батьківства, що ОСОБА_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Закарпатська область, Свалявський район, село Сасівка, громадянство Україна, є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Осій, Іршавський район, Закарпатська область. Внести зміни до актового запису про народження № 00134820996 від 03 березня 2017 року, складеного виконавчим комітетом Осійської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, а саме: у графі «Прізвище, власне ім`я, по батькові дитини» змінити з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 »; залишити: ОСОБА_7 , у графі «Відомості про батька» зазначити: прізвище, власне ім`я, по батькові: ОСОБА_8 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство — Україна, місце народження - Україна, Закарпатська область, Свалявський район, село Сасівка (а. с. 43-47 том 1).

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 у 2014 році познайомилася з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у смт. Брусилів Житомирської області, де проживали їх родини. З 2016 року заявниця та ОСОБА_9 почали жити разом як сім`я без офіційної реєстрації шлюбу разом з батьками заявниці ( ОСОБА_1 ), згодом вони всі разом переїхали до Закарпатської області в с. Осій, де протягом чотирьох років проживали у будинку батьків заявниці по АДРЕСА_1 .  ІНФОРМАЦІЯ_4 у заявниці і ОСОБА_9 народився спільний син — ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). Актовий запис про народження № 00134820996 від 03.03.2017 було складено виконавчим комітетом Осійської сільської ради Іршавського району Закарпатської області. Оскільки на той час їх стосунках виникли труднощі через систематичне вживання ОСОБА_9 алкоголю та матеріальні проблеми, заявниця при реєстрації народження записала дитину на своє прізвище, а відомості про батька записано зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Протягом перших чотирьох років після народження сина ОСОБА_10 , ОСОБА_9 проживав разом з ними та брав активну участь у вихованні дитини, що підтверджується свідченням свідків - сусідів, рідних, спільними з ОСОБА_9 світлинами під час її вагітності та перших років подружнього життя після народження сина. Постійні сварки з ОСОБА_9 через вжиття алкоголю та погіршення стосунків з батьками, призвели до розірвання відносин та окремого проживання, однак незважаючи на це ОСОБА_9 неодноразово висловлював бажання, щоб у свідоцтві про народження було зазначено його прізвище як батька. З 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 остаточно розірвали відносини, оскільки ОСОБА_9 переїхав до Києва у зв`язку із зміною місця роботи і з того часу ми не бачилися. Про сина він розпитував у спільних знайомих та рідного брата ОСОБА_11 , який підтримував зв`язок з заявницею ( ОСОБА_1 ). 06 червня 2024 року ОСОБА_9 був мобілізований до лав Збройних Сил України, проходив військову службу у 4548 батальйоні морської піхоти, займав посаду навідника десантно-штурмового відділення. ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання бойового завдання у районі н.п. Богоявленка Волноваського району Донецької області Віталій героїчно загинув. Це підтверджується Сповіщенням сім`ї № 325 від 26.10.2024, виданим ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке вручено його брату — ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Актовий запис про смерть ОСОБА_2 № 162 від 03.09. 2025, зареєстровано сектором реєстрації актів цивільного стану Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 17.09.2025. Після загибелі  ОСОБА_9 його брат-близнюк Владислав погодився пройти молекулярно-генетичну експертизу в медико-генетичному центрі "MAMA PAPA" . Висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 06.10.2025 року було підтверджено, що: Ймовірність того, що учасник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є братом батька за батьківською лінією, тобто біологічним ОСОБА_12 , учасника ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (Дитина), складає 99,97 %. З чого слідує, що відповідно до цього висновку - ОСОБА_14 з високим ступенем ймовірності (99,97%) є біологічним батьком ОСОБА_15 . Встановлення факту батьківства заявниці необхідне для: внесення змін до актового запису про народження дитини, оформлення дитиною права на спадкування, отримання одноразової грошової допомоги згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", призначення соціальних та пенсійних виплат, та інших юридично значущих прав.

Ухвалою суду від 29.09.2025 дану заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 

Ухвалою суду від 10.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

24.10.2025 до суду представником заінтересованої особи Міністерства оборони України Тіщенко А.В. подано письмові пояснення на заяву, згідно до яких зазначено, що у відповідності до чинного законодавства України та рішень Європейського суду з прав людини, на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Кожна людина має право на встановлення свого походження, реалізовуючи, тим самим, свій життєвий інтерес, який полягає в отриманні правдивої інформації, котра може допомогти встановити факт, що торкається важливого аспекту її особистої ідентичності, а саме: біологічного походження (батьківства). На сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Просить взяти до уваги дані пояснення при прийнятті рішення.

03.11.2025 до суду представник заінтересованої особи ОСОБА_3 – адвокат Нестеренко М.М. подав до суду письмові пояснення, згідно до яких зазначив, що в провадженні Іршавського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа №301/2506/25 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування заяви зазначила, що у 2016 році познайомилася з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт. Брусилів Житомирської області, де проживали їхні родини. З 2016 року вона та ОСОБА_9 почали жити разом як сім`я без офіційної реєстрації шлюбу, згодом переїхали до Закарпатської області в с. Осій, де протягом чотирьох років проживали у будинку її батьків по АДРЕСА_1 . Стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у неї саме з ОСОБА_9 народився спільний син —  ОСОБА_4 , якого записала в органах РАЦС на своє ім`я із-за систематичного вживання ОСОБА_9 алкоголю та матеріальних проблем, внісши відомості про батька зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме: ОСОБА_16 , стать: чоловіча, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Україна, Закарпатська область, Іршавський район, с. Осій. Відомості про батька: ОСОБА_17 , громадянство: Україна, інші відомості - відсутні. Вважає подану заяву безпідставною та такою що не підлягає задоволенню в силу наступного. Так, в ОСОБА_3 від шлюбу з ОСОБА_18 , народилося двоє дітей близнюків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначені обставини підтверджують Свідоцтво про шлюб (Серія НОМЕР_3 ) та Свідоцтва про народження ОСОБА_2 Серія НОМЕР_4 та ОСОБА_2 Серії НОМЕР_5 ). Його дружина, ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . У 2016 році ОСОБА_19 познайомився та став проживати без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 . Однак явні почуття до ОСОБА_20 висловлював також ОСОБА_3 . 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_20 народила сина ОСОБА_21 , якого не захотіла записувати на ОСОБА_2 , і через деякий час повідомила ОСОБА_9 , що ОСОБА_21 не його син, а батьком дитини являється його рідний брат ОСОБА_11 .
Зазначена обставина стала причиною розірвання ОСОБА_9 відносин з ОСОБА_20 і від`їздом на проживання в смт. Брусилів Житомирської області. Зазначена обставина підтверджується витягом з реєстру територіальної громади про місце проживання ОСОБА_2 . І з тих пір ОСОБА_1 повністю ігнорувала будь-які зв`язки з ОСОБА_2 .
У червні 2024 року ОСОБА_9 був мобілізований до лав Збройних Сил України, де проходив військову службу у 4548 батальйоні морської піхоти, займав посаду навідника десантно-штурмового відділення. ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання бойового завдання у районі н.п. Богоявленка Волноваського району Донецької області він героїчно загинув. 
Після смерті ОСОБА_9 його брат ОСОБА_11 , знаючи те що ОСОБА_3 являється неграмотною особою та розуміючи, що він як батько, залишився єдиною особою першої черги спадкоємців за Законом після смерті ОСОБА_9 , та якій передбачені виплати в результаті смерті члена сім`ї, обманним шляхом отримав від нього довіреність на оформлення виплат та розписку про відмову від виплат. Однак, коли ОСОБА_3 (заінтересована особа) зрозумів це, скасував довіреність і розписку, то ОСОБА_11 знайшов інший шлях, а саме встановити факт батьківства ОСОБА_9 відносно ОСОБА_10 , який являється його сином, а отримані виплати розділити з ОСОБА_20 . 
Крім цього, на підтвердження доводів заявник надала до суду фото з ОСОБА_9 , однак ці фото не можуть вважатися достеменним доказом батьківства ОСОБА_9 відносно ОСОБА_10 в силу вищеописаного.
Висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 06.10.2025 року підтверджено ймовірність того, що учасник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є братом батька за батьківською лінією, тобто біологічним ОСОБА_12 , учасника ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (Дитина), та складає 99,97 %. Тобто відповідно до цього висновку - ОСОБА_14 з високим ступенем ймовірності (99,97% ) є біологічним батьком ОСОБА_15 .
Однак, враховуючи те, що ОСОБА_2 є рідним братом-близнюком загиблого ОСОБА_2 , іншого результату висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження і не міг надати.
Враховуючи викладене просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення батьківства (а. с. 170-176 том 1).

16.02.2026 та 18.03.2026 заінтересована особа - ОСОБА_2 , подав до суду письмові пояснення, згідно до яких зазначив, що є рідним братом-близнюком загиблого ОСОБА_2 . Він категорично заперечує будь-яку можливість його батьківства щодо малолітнього ОСОБА_4 та повністю підтримує заяву його матері про встановлення батьківства за його загиблим братом — ОСОБА_2 . При цьому, по суті справи пояснює, що з 2013 року і до теперішнього часу він постійно проживає у місті Києві. У період 2014-2018 років працював на станції технічного обслуговування автомобілів у с. Новосілки Київської області, автогаражний кооператив «ТЕМП». У цей період фактично та постійно перебував у Києві, мав стабільну роботу, постійно знаходився у Києві та не здійснював тривалих поїздок до інших регіонів України. У період 2014-2022 років він перебував у тривалих цивільних стосунках з жінкою, з якою проживав спільно у місті Києві. Про це знали його колеги, знайомі та родичі. Про це знав і ОСОБА_3 (батько), оскільки мав фінансові зобов`язання перед нею, які до цього часу ним не виконані. З ОСОБА_1 він особисто не був знайомий, жодних особистих, близьких стосунків з нею ніколи не мав. Відносини з його братом у них почалися з 2014 року, коли ОСОБА_9 був у Києві, а ОСОБА_20 проживала у АДРЕСА_2 . З 2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_20 почали жити разом в родині ОСОБА_20 , у ОСОБА_22 . А у жовтні 2016 року переїхали до Закарпатської області, де ОСОБА_20 народила сина та проживає разом з ним до 2021 року включно. Про вагітність ОСОБА_20 він дізнався влітку 2016 року, коли вперше, за довгий час, приїхав у ОСОБА_22 до брата, де зустрівся з молодою родиною, яка повідомила його про те, що він стане дядьком. Його брат ОСОБА_2 перебував із ОСОБА_23 у тривалих стосунках, вони проживали разом як сім`я, вели спільний побут, виховували сина разом після народження протягом 4 років. Про що є спільні світлини. А головне, у свідоцтві про народження ОСОБА_10 у графі «Відомості про батька» ім`я та по батькові ОСОБА_20 зазначила « ОСОБА_24 ». Що достеменно підтверджує батьківство його брата ОСОБА_9 . З 2021 року ОСОБА_9 та ОСОБА_20 розірвали стосунки, оскільки ОСОБА_9 зловживав алкоголем, почалися сварки, та згодом він переїхав до Києва, де згодом став до лав ЗСУ. Перебуваючи там, ОСОБА_9 постійно згадував про сина і в майбутньому бажав допомагати йому. Вже після смерті брата, він, за його проханням, ще при житті, допомагав ОСОБА_10 , придбавав речі та одяг до школи. Знає, що брат відновив би юридичну справедливість і подав заяву про батьківство. Вважає своїм обов`язком виконати волю брата і допомогти встановити юридичний факт його батьківства за малолітнім ОСОБА_10 . Тому в його інтересах, ініціював проведення молекулярно-генетичної експертизи на предмет встановлення генетичного зв`язку «дитина - дядько». 
За результатами незалежної експертизи було встановлено, що він є рідним братом-близнюком ОСОБА_19 , генетичний зв`язок між ним та дитиною відповідає категорії "дядько -племінник", його батьківство повністю виключене. Ці результати відповідають як науковим даним, так і реальним життєвим обставинам.
Окремо вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_3 , який у своїх поясненнях називає себе їх з братом ОСОБА_9 батьком, достеменно знає реальні обставини цієї справи, однак, попри це, подає до суду інформацію, яка не відповідає дійсності.
Йому добре відомо, що ОСОБА_1 перебувала саме у стосунках із його братом — ОСОБА_19 , а не з ним. Більше того, ОСОБА_20 по суті є родичкою сім`ї, тривалий час спілкувалася з ОСОБА_9 , проживала з ним як із чоловіком, і ці обставини ніколи не викликали сумнівів у родинному колі. ОСОБА_3 відомо, що ОСОБА_10 є сином саме ОСОБА_9 , і це визнавалося ОСОБА_9 при житті, а також сприймалося як очевидний факт усією родиною. З врахуванням викладеного, повністю підтримує вимоги матері дитини та вважає їх справедливими, законними і такими, що відповідають інтересам дитини.

Представник заявника – адвокат Арнаутова Л.М. подала до суду письмові заперечення на пояснення третьої особи ОСОБА_3 де зазначила, що до суду надійшли письмові пояснення третьої особи – ОСОБА_3 , який не підтримує вимоги заявниці та заперечує батьківство ОСОБА_9 . У своїх поясненнях третя особа висловлює припущення, що біологічним батьком дитини може бути інша особа – брат загиблого, ОСОБА_25 , натякає на недобросовісну поведінку заявниці, ставить під сумнів надані докази, зокрема фотоматеріали та результати експертизи, і наполягає на проведенні додаткових досліджень. Заявниця не погоджується зі змістом зазначених пояснень, вважає їх необґрунтованими, такими, що містять недостовірні відомості, вводять суд в оману та принижують її честь і гідність. У зв`язку з чим надає цей відзив на підставі ст. 178 ЦПК України. 
1.Щодо спроб покласти батьківство на іншу особу ( ОСОБА_26 ). Третя особа у своїх поясненнях стверджує, що біологічним батьком дитини може бути не ОСОБА_9 , а його брат ОСОБА_11 . Такі судження є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам справи. Заявниця ОСОБА_23 та ОСОБА_19 перебували у фактичних сімейних відносинах з 2016 року: проживали разом однією сім`єю, вели спільний побут, про що свідчать показання родичів, сусідів та фотоматеріали. Саме в цей період заявниця завагітніла, а ІНФОРМАЦІЯ_4 народила спільну з ОСОБА_9 дитину. Після народження сина ОСОБА_9 проживав разом із заявницею та брав участь у вихованні та утриманні дитини. ОСОБА_25 у цей час проживав у місті Києві, мав інше особисте життя, перебував у цивільних шлюбних відносинах з іншою жінкою, не перебував у близьких стосунках із заявницею та взагалі не був із нею знайомий особисто. Усі їхні контакти відбувалися виключно через ОСОБА_9 та інших членів родини.  ОСОБА_23 ніколи не перебувала у будь-яких особистих або інтимних стосунках із ОСОБА_27 . Їхнє спілкування відбувалося виключно в межах родинного кола через ОСОБА_28 . Твердження ОСОБА_29 про можливе батьківство ОСОБА_11 є штучними припущеннями, які не підтверджуються ані фактичними обставинами, ані доказами та спрямовані виключно на дискредитацію заявниці та затягування розгляду справи. 
2. Щодо генетичної експертизи як найвагомішого доказу батьківства є результати молекулярно-генетичного дослідження, проведеного за участю ОСОБА_26 (рідного брата загиблого), підтвердили наявність біологічного родинного зв`язку типу «дитина – рідний дядько» з імовірністю 99,97 %. Такий висновок експертів відповідає загальноприйнятим науковим стандартам та підтверджує, що біологічним батьком дитини є саме ОСОБА_30 , а не будь-яка інша особа. З наукової точки зору це пояснюється таким чином: дядько та племінник мають близько 25 % спільних генетичних маркерів, тоді як батько та дитина – близько 50 %; генетичний аналіз показав відповідність саме по моделі «дядько–племінник», але не «батько–дитина», що виключає батьківство ОСОБА_11 . Таким чином, експертиза підтверджує, що ОСОБА_11 є дядьком дитини, а отже – біологічним батьком є загиблий ОСОБА_30 . Це узгоджується з положеннями ст. 81, 89 ЦПК України, згідно з якими висновок експерта є належним і допустимим доказом, що має вищу доказову силу.
3. Щодо заявлених свідків та їхньої недопустимості як доказу. У своїх поясненнях третя особа посилається на свідків, які, на його думку, можуть підтвердити обставини, що спростовують заяву ОСОБА_1 . Однак такі свідчення не можуть бути покладені в основу судового рішення, оскільки ці особи не проживали разом із заявницею та ОСОБА_19 у період 2016– 2021 років, коли існували фактичні шлюбні відносини, не були очевидцями спільного проживання, вагітності, народження та виховання дитини, а отже не володіють інформацією про істотні обставини справи. Один зі свідків, а саме ОСОБА_31 , став зятем ОСОБА_29 лише у 2022 році і не мав спільного проживання з подружжям у зазначений період. Інший свідок - ОСОБА_32 на той момент був дитиною, він не проживав із заявницею та не може об`єктивно оцінити складні сімейні відносини дорослих.
Натомість свідки, заявлені ОСОБА_1 підтверджують факти: спільного проживання з ОСОБА_9 як сім`ї без шлюбу, вагітності, народження, участі батька у вихованні, наявності спільних фото та особистого сприйняття цих подій.
Аналіз пояснень третьої особи свідчить, що вони спрямовані не на встановлення істини у справі, а на створення перешкод для встановлення юридичного факту батьківства. Третя особа наполягає на проведенні додаткових експертиз без спростування чинного висновку, ставить під сумнів очевидні факти, подає свідків, які не володіють достовірною інформацією. Крім того, у своїх поясненнях ОСОБА_33 прямо пов`язує свою позицію з майновими наслідками — отриманням одноразової грошової допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, що передбачено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» (далі - ОГД). Обставини справи свідчать, що процесуальна поведінка третьої особи викликана небажанням допустити до виплат дитину загиблого військовослужбовця, шляхом недопущення встановлення факту батьківства. Крім цього, представник заявниці звертає увагу суду, що третя особа – ОСОБА_3 у своїх поясненнях умисно замовчує важливу обставину, а саме: він не є біологічним батьком ОСОБА_9 та ОСОБА_26 . З врахуванням викладеного, просить суд взяти до уваги, що пояснення ОСОБА_3 є такими, що не спростовують вимоги заявниці та містять припущення, не підтверджені жодним належним і допустимим доказом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , її представник – адвокат Арнаутова Л.М., заінтересована особа ОСОБА_2 підтримали заяву, просили її задовольнити. 

Заявниця ОСОБА_1 вважає, що висновку про наявність біологічного родинного зв`язку типу «дитина – рідний дядько» з високою імовірністю є належним та достатнім доказом того, що ОСОБА_9 є рідним батьком ОСОБА_10 , а проведення експертизи для встановлення та підтвердження батьківства загиблого ОСОБА_9 відносно її сина ОСОБА_10 необхідності немає.

В свої поясненнях заінтересована особа ОСОБА_2 зазначив, що після того як було сповіщено про загибель ОСОБА_9 він двічі їздив до м. Чернівці для проведення експертизи. І після того як було підтверджено, що загинув його брат-близнюк ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_1 провести експертизу для підтвердження того, що він є дядьком ОСОБА_10 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 , представник заінтересованої особи ОСОБА_3 – адвокат Нестеренко М.М. заперечували проти задоволення заяви з мотивів викладених у поясненнях.

Представники заінтересованих осіб Іршавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Міністерства оборони України на розгляд справи не з`явились про дату та місце розгляду справи були повідомленні належним чином.

Свідок ОСОБА_34 суду показала, що в 2016 -2017 заявниця була знайома з ОСОБА_27 , але фактично не спілкувалась. В той період їй (свідкові) було 11 років. З ОСОБА_11 спілкувався ОСОБА_9 . Приїхали ОСОБА_20 і ОСОБА_9 в кінці 2017 році проживати на ОСОБА_35 і через декілька місяців ОСОБА_20 народила. Прожили разом п`ять років і потім ОСОБА_9 їх залишив, і куди поїхав їй не відомо. ОСОБА_9 фактично не телефонував до ОСОБА_20 , перетелефонував вже тоді коли був на військовій службі.

Допитаний як свідок ОСОБА_3 суду показав, що ОСОБА_9 та ОСОБА_25 є його синами. З самого початку проживання заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_9 проживали по сусідству в ОСОБА_22 . Вони весь час сперечались, ОСОБА_20 могла десь поїхати і повернутися через декілька днів. Через певний час ОСОБА_20 і ОСОБА_9 поїхали проживати на ОСОБА_35 , при цьому, ОСОБА_20 була вже вагітна. Але і там у них життя не склалось, ОСОБА_9 вживав алкогольні напої, а після народження ОСОБА_10 , ОСОБА_20 при кожному конфлікті говорила ОСОБА_9 , що син не його. ОСОБА_9 повернувся до ОСОБА_22 , потім брат йому допоміг по працевлаштуванню в м. Київ. Він не заперечує того, що ОСОБА_9 намагався спілкуватися з ОСОБА_10 , але ОСОБА_20 (заявниця) перешкоджала цьому, весь час говорила, що ОСОБА_10 не його син. 

Свідок ОСОБА_36 суду повідомив, що проживає в Брусилові, і одружений на дочці ОСОБА_3 (заінтересованої особи). Декілька років назад ОСОБА_25 привіз свого брата ОСОБА_9 до м. Києва на роботу. ОСОБА_9 проживав у нього близько трьох місяців в кінці 2023 року. ОСОБА_9 розповідав, що звертався до матері ОСОБА_10 , щоб відправити йому подарунки. Намагався домовитись з заявницею. Але ОСОБА_20 йому відповіла, щоб нічого не присилав, так як їм нічого не потрібно, і що син не його.

Свідок ОСОБА_37 суду показав, що в той період коли ОСОБА_20 і ОСОБА_9 проживали в ОСОБА_22 , він проживав у ОСОБА_3 (заінтересованої особи) як у близького родича. ОСОБА_11 в той час проживав у м.Києві, але часто приїздив у ОСОБА_22 і спілкувалась як з ОСОБА_9 так і з ОСОБА_20 . 

Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 (а.с.20 том 1).

Відповідно до Свідоцтва про народження, серія НОМЕР_6 , виданого Виконавчим комітетом Осійської сільської ради Іршавського району Закарпатської області 15.02.2017, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , де матір`ю записана ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_17 (а.с.22, 71 том 1).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження у ОСОБА_4 , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.27-29, 64-66 том 1).

Відповідно до Сповіщення сім`ї № 325 № 1/6011 від 26.08.2025, сповіщено, що матрос ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призваний на військову службу під час мобілізації 06.06.2024, в бою за Україну, її свободу і незалежність загинув ІНФОРМАЦІЯ_9 під час виконання бойового завдання в районі н.п.Богоявленка Волноваського району Донецької області (а.с.17, 76 том 1).

Відповідно до наданої копії Свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 , виданого Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 17.09.2025 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.26 том 1).

Згідно до Висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 06.10.2025 № 50132, зазначено, що ОСОБА_2 звернувся для проведення даного висновку, згідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним дядьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (Дитина), складає 99,97% (а.с. 48-62 том 1).

Крім цього, були дослідженні копії первинної облікової документації № 096/0 про пологи ОСОБА_38 (а.с. 83-94 том 1). Як стверджувала представник заявниці, це документація по пологах матері ОСОБА_39 та ОСОБА_9 щодо їх народження.

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 (заінтересована особа), ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживає АДРЕСА_3 (а.с.180 том 1).

Відповідно до наданої копії свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_40 зареєстрували шлюб 02.04.1988 (а.с.181 том 1).

Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де мати - ОСОБА_18 , батько - ОСОБА_3 (а.с.182 том 1).

Відповідно до наданої копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де мати - ОСОБА_18 , батько - ОСОБА_3 (а.с.183 том 1).

Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_7 , ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , актовий запис 224 (а.с.184 том 1).

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_2 проживав АДРЕСА_2 (а.с.185 том 1).

Також було досліджено Лікарське свідоцтво про смерть №892 від 26.08.2025, померлого ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 (а. с. 186-188 том 1).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, припинено дії довіреності від 02.09.2025, № 152, на представництво інтересів з усіх питань, ... , що стосуються зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 190 том 1).

Відповідно до Постанови про ідентифікацію особи від 25.08.2025 було старшим слідчим постановлено: встановити у кримінальному провадженні анкетні дані невстановленого трупа, доставленого та зареєстрованого у обласному бюро судово-медичної експертизи у м. Чернівці та вважати дійсними анкетні дані - громадянин України, військовослужбовець .. – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 (а. с. 207-210 том 2).

Відповідно до висновку експерта від 21.08.2025 № СЕ-19/126-25/6391-БД при проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що ОСОБА_2 є повнорідним братом невстановленої особи, генетичні ознаки якої встановлено з біологічних зразків …. (а. с. 212-220 том 2). 

Крім цього, були також оглянуті копії фото долучених до матеріалів справи заявницею, яка вказувала на те, що на фото зображені вона з сином ОСОБА_10 та ОСОБА_19 (а.с.11-16, 77-82 том 1).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1, п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Таким чином, підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Так, заявниця звернулась до суду з вказаною заявою про встановлення факту батьківства. До матеріалів справи долучено висновок судової молекулярно-генетичної експертизи між ОСОБА_27 та ОСОБА_41 про наявність біологічного родинного зв`язку типу «дитина – рідний дядько". При цьому, висновку медично молекулярно-генетичної експертизи чи клопотання про проведення судової медично молекулярно-генетичної експертизи для встановлення батьківства, заявницею до матеріалів справи не долучено, також дане клопотання під час розгляду вказаної справи ОСОБА_1 заявлено не було та не було надано доказів щодо неможливості проведення такої експертизи.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є свобода в наданні до суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Однак заявниця, маючи процесуальну можливість реалізувати свої права, надані їй законом, відповідно до вимог ст. 12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України не довела факт встановлення родинних відносин.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд проходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

За наведених обставин, керуючись ст.ст. 263, 265, 293 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Найменування сторін:
- заявник: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 );
- представник заявника: ОСОБА_42 (адреса : АДРЕСА_4 );
- заінтересована особа: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 );
- заінтересована особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 );
- заінтересована особа: Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: м. Іршава, провул. Шевченка, буд. 3);
- заінтересована особа: Міністерство оборони України (адреса: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6).

Суддя Іршавського
районного суду:           О. Б. Гичка