ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1990/26 Справа № 205/8866/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дорошенко Г.В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді        Агєєва О.В.,
суддів:        Красвітної Т.П., Халаджи О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників, цивільну справу №205/8866/25 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — адвоката Нестеченка Дмитра Сергійовича на рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025 року, ухвалене у складі судді Дорошенко Г.В.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог АТ «Акцент-Банк» посилається на те, що 21 вересня 2024 року, будучи клієнтом банку, ОСОБА_1 уклав з банком кредитний договір ABH0CT155101726926429084, щодо надання йому кредиту в розмірі 60000 грн., строком на 12 місяців (тобто до 20 вересня 2025 року) зі сплатою процентів у розмірі 85 % на рік.
Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. 
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору.
Відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків.
Станом на 26 травня 2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором становить 57340,41 грн., яка складається з: 43789,71 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 12311,99 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 1238,71 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. 
У зв`язку з чим просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором ABH0CT155101726926429084 від 21 вересня 2024 року, яка утворилася станом на 26 травня 2025 року у сумі 57340,41 грн. та судові витрати у сумі 2422,40 грн.

Рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025 року позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором ABH0CT155101726926429084 від 21 вересня 2024 року станом на 26 травня 2025 року у розмірі 56101,70 грн., з яких: 43789,71 грн. – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 12311, 99 грн. – загальний залишок заборгованості за процентами. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» судовий збір в розмірі 2370,07 грн. 

Не погодившись з вказаним судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, представник ОСОБА_1 - адвокат Нестеченко Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що оскаржене рішення в частині відмовлених позовних вимог ухвалене з порушенням матеріального права, не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.
Наголошує, що відповідач він не погоджувався на укладення кредитного договору на тих умовах, які заявлені позивачем у позовній заяві. Надані позивачем документи, зокрема анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», не містить істотних умов кредитного договору, зокрема чітко визначеної суми кредиту, його повної вартості, порядку нарахування процентів, комісій та штрафних санкцій.
Звертає увагу, що у позовній заяві позивач посилається на загальні умови надання банківських послуг, які на переконання відповідача, не були доведені до його відома належним чином, а також не були підписані ним безпосередньо. Крім того, наявна заборгованість, яку вимагає стягнути позивач, складається переважно з нарахованих процентів, штрафів та пені, законність та обґрунтованість нарахування яких викликає обґрунтовані сумніви.
Відповідач вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем грошових коштів у заявленому розмірі, а також погодження ним всіх умов кредитного договору, включаючи розмір процентної ставки та відповідальності за порушення зобов`язань.
Вказує, що позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на умови обслуговування фізичної особи які опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms.
Крім того, до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим позивачем в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Таким чином кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. 
Також посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, відповідно до якого умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. 
Крім того, зазначив, орієнтовний розрахунок витрат, які відповідач може понести під час розгляду судового процесу: поштові витрати — 600 грн.; витрати на правничу допомогу – 20000 грн., витрати пов`язані з прибуттям до суду – 1000 грн.
У зв`язку з чим просив рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025 року скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» в повному обсязі. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Позивач АТ «Акцент-Банк», скориставшись своїм правом, через представник аподав відзив, в якому вважає апеляційну скаргу безпідставною.
Зазначає, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 26 серпня 2022 року в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг, приєдналася до них та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до Умов та Правил, викладеними на сайті Банку. 
В подальшому, перебуваючи клієнтом банку, відповідач скористався додатковою послугою банку - «Швидка готівка», відповідно до умов якої з допомогою сервісу «А24» уклав в електронній формі з банком додатковий кредитний договір №ABH0CT155101726926429084 від 21 вересня 2024 року на суму в розмірі 60000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою процентів у розмірі 85% на рік. 
Договір (Заява) про надання послуги «Швидка готівка» №ABH0CT155101726926429084 від 21 вересня 2024 року (в якій зазначені всі умови договору, у тому числі і процентна ставка) підписана відповідачем електронним підписом, за допомогою відкритого ключа. 
Надані позивачем виписки по рахункам позичальника повністю відповідають вимогам Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять абсолютно всі необхідні реквізити та відповідно є належними та допустимими доказами по справі. 
Також виписки по рахункам та розрахунок заборгованості свідчить про тривале виконання зобов`язань за кредитним договором позичальником і активне користування кредитом, що вчергове підтверджує отримання позичальником кредиту та наявну заборгованість. 
Також на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів до позову було додано меморіальний ордер зі значенням відповідної суми кредиту, яка була перерахована відповідачу, тому доводи відповідача що таких доказів не надано є безпідставні. 
У п.9 Заяви Клієнта №ABH0CT155101726926429084 від 21 вересня 2024 року зазначено номер карти клієнта на який було зараховано кошти кредиту.
У зв`язку із чим просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги, рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від від 01 вересня 2025 року залишити без змін. 

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, 21 вересня 2024 року, будучи клієнтом банку, ОСОБА_1 уклав з банком кредитний договір ABH0CT155101726926429084, щодо надання йому кредиту в розмірі 60000 грн., строком на 12 місяців (тобто до 20 вересня 2025 року) зі сплатою процентів у розмірі 85 % на рік. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. 
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору.
У порушення умов кредитного договору, відповідач допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків, внаслідок чого станом на 26 травня 2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором становить 57340,41 грн., яка складається з: 43789,71 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 12311,99 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 1238,71 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. 

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ «Акцент-Банк», суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтованою до стягнення є сума заборгованості з фактично отриманого позичальником кредиту та за відсотками, а стосовно пені відповідач звільняється від обов`язку її сплати, оскільки вона нарахована за період з 22 жовтня 2024 року по 26 жовтня 2025 року, тобто в період воєнного стану.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»).
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022року у справі № 757/40395/20.

Встановлено, відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 26 серпня 2022 року в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг, приєдналася до них та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до Умов та Правил, викладеними на сайті Банку. 
В подальшому, перебуваючи клієнтом банку, відповідач скористався додатковою послугою банку - «Швидка готівка», відповідно до умов якої з допомогою сервісу «А24» уклав в електронній формі з банком додатковий кредитний договір №ABH0CT155101726926429084 від 21 вересня 2024 року на суму в розмірі 60000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою процентів у розмірі 85% на рік. 
Договір (Заява) про надання послуги «Швидка готівка» №ABH0CT155101726926429084 від 21 вересня 2024 року (в якій зазначені всі умови договору, у тому числі і процентна ставка) підписана відповідачем електронним підписом, за допомогою відкритого ключа. 
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору, що підтверджується меморіальним ордером № TR.39951624.36946.65455 від 21 вересня 2024 року.
Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» в розділах «3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» та «4. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки на рівні 85 % річних, та вказаний документ містить дату 21 вересня 2024 року і електронний підпис ОСОБА_1 .
В порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого позивач нарахував заборгованість станом на 26 травня 2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором становить 57340,41 грн., яка складається з: 43789,71 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 12311,99 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами.
Банківська виписка за період з 21 вересня 2024 року по 25 травня 2025року та розрахунок заборгованості містять інформацію про те, що ОСОБА_1 користувався карткою банку.
Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Акцент-Банк», не довів відсутність заборгованості.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог АТ «Акцент-Банк» в частині заборгованості за тілом кредиту та за відсотками.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи розуміє відповідач та ознайомився і погодився з ними, спростовуються підписаною ним, за допомогою електронного підпису, заявою про надання послуги «Швидка готівка» АВНОСТ155101726926429084 від 21 вересня 2024 року, де в п. 18 зазначено, що відповідач підтвердив та погодився, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщена на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі у відповідності до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Підтвердив, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Отримав їх примірними, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково погашав заборгованість, що свідчить про визнання факту укладання договору, отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування.

Доводи апеляційної скарги суд відхиляє, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, пов`язані з незгодою з висновками суду першої інстанції і не є підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існуютьу державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. 

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстави для скасування рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025 року відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Нестеченка Дмитра Сергійовича — залишити без задоволення.
Рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025 року у цивільній справі №205/8866/25 — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 червня 2026 року.

Судді: