С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
___________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/6118/26
В справі 760/23116/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
10 червня 2026 року в місті Києві
Солом`янський районний суд міста Києва
у складі головуючого судді Коробенка С.В.
за участю секретаря судового засідання Левіцької Н.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

ІІ. Описова частина
У серпні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідачка) про відшкодування шкоди в порядку суброгації, посилаючись на те, що Позивач відшкодував шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася з вини Відповідачки, а тому має право вимоги до останньої.
Свої вимоги мотивує тим, що 13.06.2024 о 17 год. 45 хв. у м. Києві по вул. Набережне шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Citroen C3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керувала Відповідачка, та автомобіля «Volkswagen Touareg», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , унаслідок чого останній отримав механічні пошкодження.
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 09.08.2024 у справі №757/28826/24-п ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.
На момент пригоди майнові інтереси власника пошкодженого автомобіля «Volkswagen Touareg» були застраховані в ПАТ «СК «УСГ» згідно з Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-2820-24-00030 від 21.02.2024 та Додатковим договором № 1 від 21.02.2024 до нього. Визнавши пошкодження автомобіля страховим випадком, Позивач на підставі страхового акта № ССКА-9448 від 20.09.2024 та розрахунку суми страхового відшкодування виплатив страхове відшкодування в розмірі 139.210,02 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 81756 від 23.09.2024.
Цивільно-правова відповідальність Відповідачки на момент пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216538304. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь Позивача в порядку регресу страхове відшкодування в розмірі 38.314,33 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.10.2024.
Посилаючись на ст.ст. 993, 1194 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідачки різницю між сумою виплаченого ним страхового відшкодування та сумою, відшкодованою страховиком цивільно-правової відповідальності Відповідачки, у розмірі 100.895,69 грн, а також судовий збір у розмірі 3.028,00 грн.
Ухвалою суду від 27.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідачка відзиву на позов не подала, у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в установленому порядку.
Представник Позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів, позовні вимоги підтримав.

ІІІ. Мотивувальна частина
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні письмові докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 13.06.2024 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Citroen C3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням Відповідачки, та автомобіля «Volkswagen Touareg», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , унаслідок якої останній отримав механічні пошкодження.
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 09.08.2024 у справі №757/28826/24-п встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідачки. Зазначена постанова набрала законної сили.
Майнові інтереси власника автомобіля «Volkswagen Touareg» були застраховані в Позивача за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2820-24-00030 від 21.02.2024. На підставі страхового акта № ССКА-9448 від 20.09.2024 пригоду визнано страховим випадком, а власнику виплачено страхове відшкодування в розмірі 139.210,02 грн. Згідно з умовами договору страхування (п. 11.3 Частини 1 Договору, п. 11 розрахунку суми страхового відшкодування) відшкодування здійснено без урахування зносу деталей, що замінюються.
Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 108 Закону України «Про страхування» до страховика, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За змістом наведених норм суброгація не створює нового зобов`язання і не розширює обсягу прав, що переходять до страховика: він заступає на місце потерпілого (страхувальника) в наявному деліктному зобов`язанні та набуває рівно тих прав, які мав потерпілий до особи, відповідальної за шкоду, у тому самому обсязі та з тими самими обмеженнями.
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність Відповідачки на момент пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216538304, чинність якого на дату пригоди підтверджується матеріалами справи.
Згідно зі ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Системне тлумачення наведених норм у поєднанні відносин деліктної відповідальності з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Обсяг же відповідальності самого страхувальника (завдавача шкоди) обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування, яка підлягала виплаті страховиком його відповідальності в межах страхових сум (ліміту).
Отже, страховик потерпілого, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування (КАСКО) і набув у порядку суброгації право вимоги, реалізує його шляхом звернення з вимогою до страховика, у якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у межах ліміту відповідальності такого страховика. До самого завдавача шкоди вимога може бути пред`явлена лише в частині, що перевищує цей ліміт.
Розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, для дорожньо-транспортних пригод, що сталися у 2024 році, становить 160.000,00 грн на одного потерпілого.
Розмір шкоди, завданої власнику автомобіля «Volkswagen Touareg» (139.210,02 грн), не перевищує ліміту відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності Відповідачки (160.000,00 грн). За таких обставин уся заявлена до стягнення сума (100.895,69 грн) перебуває в межах ліміту відповідальності за договором обов`язкового страхування, а отже боржником у деліктному зобов`язанні в цих межах є страховик Відповідачки - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», а не сама Відповідачка.
Підставою для покладення відповідальності безпосередньо на Відповідачку за ст. 1194 Цивільного кодексу України могла б бути наявність шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика її цивільно-правової відповідальності. Проте такої надлімітної шкоди матеріали справи не містять. Доводи Позивача ґрунтуються на тому, що страховик відповідальності Відповідачки (ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») зобов`язаний відшкодовувати шкоду з урахуванням зносу деталей, тоді як Позивач виплатив відшкодування без урахування зносу, у зв`язку з чим непокрита різниця підлягає стягненню з Відповідачки.
Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент пригоди) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Водночас матеріали справи не містять відомостей про ступінь фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу, який зменшував би обов`язок страховика цивільно-правової відповідальності Відповідачки порівняно з фактичним розміром шкоди. Згідно з п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для складників транспортних засобів іноземного виробництва, строк експлуатації яких не перевищує семи років. Автомобіль «Volkswagen Touareg» 2017 року випуску на дату пригоди (13.06.2024) експлуатувався менше семи років (дата першої реєстрації - 20.03.2018), що не виключає нульового значення коефіцієнта фізичного зносу, за якого обов`язок страховика цивільно-правової відповідальності з відшкодування шкоди збігається з фактичним розміром шкоди.
За правилами ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Саме на Позивача покладено обов`язок довести, що страховик цивільно-правової відповідальності Відповідачки виконав свій обов`язок не в повному обсязі та що залишок шкоди виходить за межі ліміту його відповідальності, у зв`язку з чим підлягає стягненню безпосередньо з Відповідачки. Належних і допустимих доказів на підтвердження цих обставин Позивач не надав. Незвернення Відповідачки з відзивом не звільняє Позивача від обов`язку довести обґрунтованість позовних вимог та не є самостійною підставою для їх задоволення.
Згідно зі ст. 51 Цивільного процесуального кодексу України заміна неналежного відповідача належним здійснюється за клопотанням позивача; суд не наділений правом здійснювати таку заміну з власної ініціативи. Клопотань про заміну Відповідачки належним відповідачем або про залучення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» співвідповідачем чи третьою особою Позивач не заявляв, наполягаючи на розгляді справи за наявними матеріалами та на стягненні заявленої суми саме з Відповідачки.
За таких обставин, з огляду на те, що в межах ліміту відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів належним відповідачем у деліктному зобов`язанні є страховик завдавача шкоди, а наявності шкоди, що перевищує цей ліміт, Позивачем не доведено, позовні вимоги до ОСОБА_1 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови в позові судовий збір, сплачений Позивачем, покладається на нього і відшкодуванню не підлягає.

ІV. Резолютивна частина
Керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, ст. 108 Закону України «Про страхування», ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд вирішив:
1. У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
2. Судові витрати покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ».
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
4. Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ», адреса: 03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А; код ЄДРПОУ: 30859524.
Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: