Справа №751/10808/25
Провадження №2/751/263/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М., 
за участю: секретаря судового засідання Островської А.С.,
представника позивача Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради Мхцієва В.Ч.,
представника третьої особи Чернігівського міського центру соціальних служб Мазур Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чернігівський міський центр соціальних служб, патронатний вихователь ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача.
 
Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав по відношенню до їх малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів на його утримання у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Під час оформлення картки породіллі у КНП «Пологовий будинок» Чернігівської міської ради відповідачка заявила, що має тривалу наркотичну залежність. Після пологів не проявляла зацікавленості дитиною, до рекомендацій медперсоналу щодо догляду за новонародженим не прислухалася. Не їла сама і ніколи не будила дитину на годування. На застереження лікарів реагувала мляво. Медсестри часто змушені були самі готувати суміші та годувати хлопчика. 
Для з`ясування умов проживання та можливості виписки породіллі за місцем проживання матері була сформована комісія з представників управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, Чернігівського міського центру соціальних служб та сектору ювенальної превенції відділу взаємодії з громадянами Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області. У день виписки породіллі комісія разом з відповідачкою та дитиною потрапила до помешкання, де було з`ясовано, що квартира фактично тривалий час була нарко/алкопритоном, про це свідчило безліч пустих пляшок від алкогольних напоїв, сотні недопалків на підлозі, меблі зламані, бруд, антисанітарія в туалеті, таргани, сморід, холодильник неробочий, умивальник у ванній кімнаті розбитий, в одній кімнаті відсутня батарея опалення. Таким чином, комісією було встановлено, що квартира абсолютно непридатна для проживання в ній новонародженої дитини, а перебування в квартирі загрожує її здоров`ю та життю. В зв`язку з тим, що до ладу квартиру приведено не було, колегіально прийнято рішення про тимчасове влаштування матері з сином до Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги. Спеціалістами центру зафіксовано, що ОСОБА_2 має значні труднощі у виконанні батьківських обов`язків. Тривалий час не могла навчитися правильно тримати дитину на руках. Прогулянки на свіжому повітрі здійснювала виключно за вимогою працівників центру. За час перебування матері з дитиною у центрі у ОСОБА_2 зберігався низький рівень відповідальності, не були набуті навички самостійного ведення побуту та догляду за дитиною без зовнішнього контролю, що створює потенційну загрозу життю та здоров`ю дитини.
25 листопада 2025 року ОСОБА_2 звернулась до управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради з письмовою заявою про те, що вона відмовляється від свого малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26 листопада 2025 року дитина була влаштована до родини патронатного вихователя, де перебуває на теперішній час.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 25 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.
Протокольною ухвалою суду від 06 квітня 2026 року розгляд справи відкладався, у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи.
Представник позивача у вступному слові позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та наявні у матеріалах справи докази. 
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. 
Представник третьої особи Чернігівського міського центру соціальних служб позовні вимоги підтримала, вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідачки. 
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату та час проведення судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками записані: батько – ОСОБА_4 , мати – ОСОБА_2 (а.с. 4).
Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.5).
Відповідно до довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 27 листопада 2025 року № 14254 за адресою: АДРЕСА_1 до складу зареєстрованих осіб входять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
(а.с. 7).
Згідно з листом КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради від 26 листопада 2025 року № 01-12/889 адміністрація підприємства повідомляє, що декларація з дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладена з лікарем педіатром ОСОБА_5 , мати піклується про стан дитини під контролем соціального працівника, дитина перебуває під наглядом невролога дитячого, на профілактичний огляд дитину приводить соціальний працівник разом з матір`ю, мати виконує рекомендації лікарів, але під контролем соціального працівника, загрози життю та здоров`ю дитини немає (а.с. 9).
Відповідно до листа Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги Чернігівської обласної державної адміністрації від 24 листопада 2025 ОСОБА_2 разом із новонародженим сином ОСОБА_1 з
29 серпня 2025 року перебувала на тимчасовому проживанні у закладі, термін перебування закінчився 29 листопада 2025 року (а.с. 12).
Згідно з листом від 26 листопада 2025 року Чернігівський міський центр соціальних служб вважає за доцільне влаштувати малолітнього ОСОБА_1 до патронатної родини та підняти питання щодо позбавлення матері батьківських прав (а.с. 11).
Із характеристики на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що у неї зберігається низький рівень відповідальності, відсутні сталі навички самостійного ведення побуту та догляду за дитиною без зовнішнього контролю, що становить потенційну загрозу життю та здоров`ю дитини (а.с. 13).
Відповідно до заяви від 25 листопада 2025 року ОСОБА_2 відмовилась від своєї дитини ОСОБА_1 ,
 ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подолання складних особистих обставин. Зобов`язалась за три місяці привести житло до належного стану, придбати холодильник, ліжко для дитини (а.с. 17).
Згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 25 листопада 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був влаштований до КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня», у зв`язку з тим, що мати дитини ОСОБА_2 написала заяву про відмову від дитини (а.с. 10).
Згідно із заявою ОСОБА_3 від 03 лютого 2026 року повідомляє, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був влаштований до її родини ІНФОРМАЦІЯ_3 , як дитина що залишилася без батьківського піклування. Протягом перебування ОСОБА_6 у її сім`ї мати дитини ОСОБА_2 на зв`язок не виходила, не телефонувала, дитину не відвідувала, матеріальної допомоги не надавала, станом здоров`я дитини не цікавилась (а.с. 44).
Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 , санітарно-гігієнічний стан помешкання жахливий, занедбаний, дуже брудно, затхлий запах, необхідних меблів немає. В залі по центу кімнати у великій кількості лежить сміття, залишки тютюнових виробів, їжі. По стінах, на підлозі лазить дуже багато тарганів та опаришів. Для проживання новонародженого хлопчика немає жодних умов для проживання, немає ліжка, одягу, сумішей, памперсів, чистої постільної білизни (а.с. 16).
Відповідно до інформації, наданої ГУНП в Чернігівській області від
15 січня 2026 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягувалась до адміністративної відповідальності 24 січня 2024 року за ч. 1 ст.127 КУпАП, 23 жовтня 2023 року за частинами 1, 2
ст. 175-1 КУпАП та 13 квітня 2023 року за ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 29 червня 2023 року та 07 серпня 2023 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП
 (а.с. 39-41).
Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 18 грудня 2025 року № 678 затверджено висновок, відповідно до якого виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17, 18-19).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
Частиною третьою ст. 51 Конституції України встановлено, що сім’я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім’я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім’ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім’ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України (далі – СК України) батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Частиною сьомою ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі – Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до пунктів 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, тому в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно з положеннями ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п. 20 ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» служба у справах дітей представляє, у разі необхідності, інтереси дітей в судах.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 не усунула причин, які перешкоджали належному догляду за дитиною, не вжила заходів щодо зміни способу життя, не створила належних умов для проживання дитини, станом здоров`я сина не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не піклується про фізичний розвиток дитини, тому суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає таке.
Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. 
Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. 
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2 817 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших аліментних зобов`язань, та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 СК України, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову з 18 грудня
2025 та до досягнення дитиною повноліття. 
Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. 

V. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. 
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу позбавлення батьківських прав в розмірі 1 211 гривень 20 копійок та за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1 211 гривень 20 копійок, що загалом становить 2 422 гривень 40 гривень.

Керуючись статтями 19, 150, 155, 164, 165, 166, 180-183, 191Сімейного кодексу України, статтями 4, 13, 19, 43, 76-81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280- 288, 354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
 
Позовні вимоги Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чернігівський міський центр соціальних служб, патронатний вихователь ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити. 
Позбавити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь законного представника дитини або державної установи, в якій буде перебувати малолітня дитина, аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з
18 грудня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь держави судовий збір у розмірі 2 422 гривень 40 гривень на користь держави ГУК у
м. Києві/м. Київ/2203106, код отримувача – 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету – 22030106.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради (14000, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 19, код ЄДРПОУ 43649710)

Відповідач:  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: 
АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа: Чернігівський міський центр соціальних служб (місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Хлібопекарська, 24-А, ЄДРПОУ: 26351151)

Третя особа: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя Р.М. Топіха