Справа № 734/5051/25
Провадження № 2/734/254/26

ЗАОЧНЕ
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

24 квітня 2026 року	  	селище Козелець	

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді – Бараненка С.М.,
за участю:
секретаря судових засідань – Чумак Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Козелець в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором кредиту №71859854 в розмірі 11 550,00 грн. та судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою ОСОБА_1 в електронній формі був укладений Договір про надання коштів у кредит №71859854. Кредитодавець ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання, перерахувавши відповідачці кошти в сумі 3 500,00 грн. на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 . Проте відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту не виконала. 16.10.2025 на підставі Договору факторингу №16/10/25 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ».
Ухвалою суду від 29 січня 2026 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява в якій представник позивача просив справу розглядати у відсутності представника ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася двічі, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої на час розгляду справи до суду не надходило. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання, шляхом надіслання SMS-повідомлення про виклик до суду, а також в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України.
Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Таким чином, відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомила, відзив на позов не подала.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених вище обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 30.05.2025 року між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір про надання коштів у кредит №71859854.
Відповідно до умов вказаного Договору про надання коштів у кредит №71859854: сума кредиту – 3 500,00 грн.; строк кредитування – 30 днів (з 30.05.2025 по 28.06.2025).
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання у повному обсязі, забезпечивши перерахування грошових коштів у розмірі 3 500,00 грн. на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 (VISA), що підтверджується електронною платіжною інструкцією № 6a829fa9-06d6-4da1-a685-c3b4653ed5a8 від 30.05.2025 року та довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000064701 від 20.10.2025 року.
16.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу №16/10/25. 
Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25-02 від 16.10.2025 року, право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором кредиту №71859854 перейшло до позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у повному обсязі. 
Станом на 04.11.2025 року загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 становить 11 550,00 грн., що складається з: основного боргу (тіло кредиту) – 3 500,00 грн.; процентів за користування кредитом – 525,00 грн.; комісії – 525,00 грн.; пені (неустойки) – 7 000,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Відповідно до правил ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). 
Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога). 
Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вказаної заборгованості або належного виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором.
Суд вважає, що надані позивачем докази, а саме договір про надання коштів у кредит, договір факторингу, розрахунок заборгованості, є належними та допустимими, підтверджують факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем. Нарахування процентів та комісії, здійснене позивачем, є правомірним та відповідає умовам кредитного договору та нормам чинного законодавства.
Крім цього, судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, доказів погашення заборгованості суду не надала.
Отже, аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону дає підстави для обґрунтованого висновку, що оскільки відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором у встановлений ним строк не виконала, то з неї підлягає стягненню на користь позивача заборгованість, яка складається з тіла кредиту, комісії та відсотків, нарахованих виключно в межах строку кредитування, визначеного цими договорами.
Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 4 550,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 3 500,00 грн., суми заборгованості за процентами – 525,00 грн., суми заборгованості за комісією – 525,00 грн.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за пенею/неустойкою, суд зазначає наступне.
Згідно до розрахунку заборгованості за кредитом №71859854 від 30.05.2025 року станом на 04.11.2025 року, відповідач має загальну суму заборгованості у розмірі 11 550,00 грн., що складається з: основного боргу (тіло кредиту) – 3 500,00 грн.; процентів за користування кредитом – 525,00 грн.; комісії – 525,00 грн.; пені (неустойки) – 7 000,00 грн.
Як зазначено у п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває і на даний час.
Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки за встановлених обставин стягнення пені/неустойки у розмірі 7 000,00 грн. за Договором №71859854 про надання коштів у кредит від 30.05.2025 року у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, №810/3806/18).
Понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. є обґрунтованими, пропорційними до предмету спору, підтверджені належними та допустимими доказами, тому враховуючи обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, складність даної справи, зважаючи на принципи реальності та співмірності судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн.
Щодо судового збору, суд зазначає наступне.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Оскільки позовні вимоги позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задоволено частково на 39,4% (4550,00:11550,00х100), то на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 954,43 грн. (2422,40грн.х39,4%).
Крім цього, судом встановлено, що у резолютивній частині короткого тексті рішення суду від 24 квітня 2026 року було допущено описки, а саме при підрахунку суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача невірно вказано розмір загальної суму заборгованості як «5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.», замість вірного розміру – «4 550 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.», а також при підрахунку суми судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача невірно вказано розмір судового збору як «954 (дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.», замість вірного розміру – «954 (дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 43 коп.».
Згідно ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи чи за заявою сторін виправити допущені в рішенні описки чи арифметичні помилки. 
Суд вважає, що допущені у резолютивній частині короткого тексту рішення суду описки не змінюють судового рішення та підлягають виправленню.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. 141, 258-259, 263-265, 279-280 ЦПК України, ст. 525-526, 599, 610-611, 631, 1048, 1049, 1050 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, - 

у х в а л и в:

позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити: НОМЕР_3 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку – 334851), суму заборгованості за Договором кредиту №71859854 в розмірі 4 550 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп., з яких: 3 500 грн. 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 525 грн. 00 коп. – сума заборгованості за процентами; 525 грн. 00 коп. – сума заборгованості за комісією.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, банківські реквізити: НОМЕР_3 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку – 334851), суму сплаченого судового збору в розмірі 954 (дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 43 коп. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення в повному обсязі виготовлено 04 травня 2026 року.

Головуючий суддя      Сергій БАРАНЕНКО