Справа153/608/26
Провадження2/153/322/26-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2026 р. м.Ямпіль

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Швеця Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №176320 від 25.03.2025 в розмірі 23001,38 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 25.03.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №176320 на суму 30589 грн. Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 3e74d36e. На виконання умов кредитного договору, 25.03.2025 ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» здійснив переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_1 . 10.10.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №10102025, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 05.11.2025 до договору факторингу 1 та акту приймання-передачі реєстру прав вимоги №2 від 05.11.2025 до договору факторингу 1 до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та не повертала наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 25401,38 грн., яка складається з: 22194,61 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6,77 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 800 грн. - заборгованість по комісії, 2400 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штраф). Вважаючи свої права порушеними, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Також вказав, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються.
Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази.
Відповідачу ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за адресою її реєстрації рекомендованим листом із повідомленням про вручення. 
20.04.2026 за вхідним №3044 відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що факт отримання кредитних коштів визнає частково, однак, категорично не погоджується із розміром заявленої заборгованості, оскільки вона є завищеною та необґрунтованою. Впродовж дії кредитного договору нею здійснювались платежі на погашення заборгованості. Також зазначила, що позивач не надав повного розрахунку, не підтверджено врахування всіх платежів, позов не містить чіткого розподілу: тіло кредиту (проценти) штрафи, періодів нарахування, обґрунтування кожної складової, нараховані штрафи та проценти є надмірними, не відповідають принципу справедливості, значно перевищують суму фактичного боргу. Стосовно стягнення витрат на правову допомогу (7000 грн.) вказала, що позивачем не доведено фактичне їх понесення, не підтверджено співмірність, справа є типовою і малозначною. Просила відмовити у стягненні цих витрат або суттєво зменшити їх. Також просила врахувати здійснені нею платежі, зменшити розмір штрафних санкцій та прийняти рішення з урахуванням принципів справедливості та співмірності. 
22.04.2026 за вх.№3207 від позивача надійшла відповідь на відзив. У вказаній відповіді представник позивача зазначив, що позивач не стягує з відповідача заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов кредитного договору. Також представник позивача вказав, що уклавши договір, позичальник підтвердив, що йому було в чіткій та зрозумілій формі надано актуальну та достовірну інформацію, передбачену статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також інформацію про фінансову послугу та кредитодавця у визначеному законодавством обсязі, достатньому для прийняття позичальником свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання та ознайомлений з Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «КРЕДІПЛЮС», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на офіційному сайті кредитодавця. Щодо витрат на правничу допомогу, представник позивача вказав, позивач та АБ «ТИМОШЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» уклали договір надання правничої допомоги. Відповідно до договору гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами. Разом з поданням позовної заяви позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Сторони уклали акт прийому-передачі наданих послуг. Вартість послуг, що надані відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг, відповідають попередньому розрахунку, що входить до суми судових витрат. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Представник позивача просив заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
24.04.2026 за вх.№3264 відповідач ОСОБА_1 надала заперечення на відповідь на відзив, в яких вказала, що відповідь на відзив є необґрунтованою та такою, що не спростовує доводів, викладених у її відзиві. Позивач заявив витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн., що є завищеним та неспівмірним зі складністю справи. Дана справа є типовою, не містить складних правових питань, не потребує значного обсягу підготовки чи витрат часу адвоката. Позовна заява має стандартний характер та ґрунтується на типовому кредитному договорі. У зв`язку з цим просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до розумного рівня. Щодо комісії в розмірі 800 грн. зазначила, що вказана комісія не є належним чином обґрунтованою, а також відсутні докази фактичного надання послуг, за які вона нарахована. Просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу та відмовити у стягненні комісії у розмірі 800 грн.
27.04.2026 за вх.№3346 від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що алгоритм нарахування процентів узгоджений кредитним договором. Підписавши кредитний договір, позичальник надав свою згоду на сплату усіх зазначених у них платежів (процентів та винагороди), які були визначені за взаємною згодою сторін та недійсними не визнані. Нарахування відсотків за користування кредитом відображені в наданому розрахунку, відбувались згідно з погодженими умовами кредитного договору №176320 від 25.03.2025. Відповідач під час укладання кредитного договору ознайомився з його текстом та змістом, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитним договором. Отже, нарахування відсотків повністю обґрунтовано та не суперечить умова договору, з якими відповідач ознайомився до укладення кредитного договору та підписав його електронним одноразовим ідентифікатором, підтвердив та погодився з його умовами. Щодо витрат на правничу допомогу, представник позивача вказав, що вони є обґрунтованими і підтверджені належними доказами. Представник позивача просила позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.
28.04.2026 за вх.№3349 відповідач ОСОБА_1 надала заперечення на відповідь на відзив, в яких вказала, що вона не погоджується з доводами позивача, викладеними у відповіді на відзив та вважає їх необґрунтованими. Сам факт підписання договору не свідчить про законність усіх його умов. Комісія у розмірі 15 % від суми кредиту є неспівмірною та економічно необґрунтованою, оскільки не підтверджує надання окремої фінансової послуги, а фактично є прихованим платежем за користування кредитом. Позивач стверджує, що відповідач отримав кредит у сумі 30589 грн. Однак, значна частина коштів була спрямована на погашення попереднього кредиту, частина коштів була списана як комісія. Отже, відповідач не отримав зазначену суму у повному обсязі у власне розпорядження. Позивачем не надано належних доказів того, що саме відповідач особисто здійснив дії щодо укладення договору, а також належної ідентифікації особи. Витрати на правничу допомогу є завищеними. Просила зменшити розмір стягнення заборгованості та зменшити витрати на правничу допомогу.
Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.04.2026 у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.
Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 25 березня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №176320, який підписаний електронним підписом відповідачем шляхом відтворення одноразового ідентифікатора 3e74d36e (а.с.7-10).
Відповідно до п.2.1. договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 2.6 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 2.6 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, визначені цим договором.
Відповідно до п. 2.2.1 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 30589 грн., надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 25992,33 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №168878 від 25.01.2025, укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 8,32 грн. на № рахунку/картки позичальника НОМЕР_2 , у національній валюті; у розмірі 4588,35 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. 
Відповідно до п. 2.3 договору, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6 цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.
Відповідно до п. 2.4 договору, знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.
Відповідно до п. 2.5 договору, комісія за надання кредиту складає 4588,35 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.
Відповідно до п. 2.6 договору, загальний строк кредитування за цим договором складає 365 днів з 25.03.2025 (дата надання кредиту) по 25.03.2026.
Відповідно до п. 2.7 договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 4616,99 грн.
Денна процентна ставка складає 4616,99 грн. / 30589 грн. / 365 днів * 100 % = 0,0414 % / день (п. 2.7.1 договору).
Відповідно до п. 5.1. цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця та доступний через веб-сайт Кредитодавця https://finx.com.ua.
До договору додано Графік платежів, заяву на видачу кредиту №100789295 від 25.03.2025 та Паспорт споживчого кредиту із зазначенням інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) (а.с.10 на звороті, 14, 15-16).
Згідно довідки ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» від 16.01.2026 вих.№206/16-01, 25.03.2025 о 20:27 год. здійснено переказ коштів у сумі 8,32 грн. на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2 , згідно договору №176320 від 25.03.2025 (а.с.29).
Як вбачається з довідки про проведення взаємозаліку від 09.03.2026 вих.№940-09-03 ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» на підтвердження факту проведення взаємозаліку зобов`язань між сторонами в межах виконання умов кредитних договорів засвідчує, що відповідні операції були здійсненні у встановленому порядку: кредитний договір №176320 від 25.03.2025, сума кредитного договору 30589 грн., сума перерахована на погашення заборгованості за Договором взаємозаліку 25992,33 грн., сума перерахування на картковий рахунок позичальника 8,32 грн., комісія 4588,35 грн., договір взаємозаліку №1668878, дата договору взаємозаліку 25.01.2025 (а.с.33). 
На виконання вимог ухвали суду АТ «Універсал Банк» надав інформацію про те, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в АТ «Універсал Банк» була емітована платіжна картка № НОМЕР_4 та інші картки. На картковий рахунок платіжної картки № НОМЕР_4 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) був зарахований платіж у сумі 8,32 грн. у період з 25.03.2025 до 30.03.2025. Номер телефону НОМЕР_5 є фінансовим номером телефону за картковим рахунком платіжної картки № НОМЕР_4 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).
Як вбачається із картки обліку виконання договору №176320 від 25.03.2025, заборгованість ОСОБА_1 станом на 05.11.2025 становить: 25401,38 грн., яка складається з: 22194,61 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6,77 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 800 грн. - заборгованість по комісії, 2400 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штраф) (а.с.37-39).
10 жовтня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №10102025, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (клієнт) відступило право грошової вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (фактор) до відповідача за кредитним договором №176320 від 25.03.2025 (а.с.49-50).
На виконання Договору факторингу №10102025 від 10.10.2025 між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» складено Акт приймання-передачі Реєстру №2 (а.с.35).
Відповідно до витягу з додатку 1 до договору факторингу №10102025 від 10.10.2025 реєстру прав вимоги №2 від 05.11.2025, до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №176320 від 25.03.2025 в розмірі 25401,38 грн., яка складається з: 22194,61 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6,77 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 800 грн. - заборгованість по комісії, 2400 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штраф) (а.с.34).
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №176320 від 25.03.2025 заборгованість ОСОБА_1 складає: 22194,61 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6,77 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 800 грн. - заборгованість по комісії, 2400 грн. - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штраф). Станом на 20.02.2026 заборгованість за кредитним договором не погашена (а.с.40).
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 кредитного договору №176320 від 25.03.2025, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Сторони договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» виконало взяті на себе зобов`язання та надало відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору.
Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по тілу кредиту та по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Наявними у матеріалах справи доказами також підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем.
Доводи сторони відповідача щодо неспівмірності комісії, яка включена до тіла кредиту у сумі 4588 грн. 35 коп. (15%), суд вважає безпідставними. ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 у п. 2.2.1 кредитного договору № 176320 від 25.03.2025 було погоджено, що ця сума кредиту використовується для виконання обов`язку ОСОБА_1 зі сплати одноразової комісії за видачу кредиту, яка передбачена п. 2.5 договору. Тобто, кредит у сумі 4588 грн. 35 коп. не повинен був надаватися у розпорядження ОСОБА_1 , а підлягав автоматичному списанню в якості сплати відповідачем комісії за надання кредиту замість її сплати за рахунок особистих коштів ОСОБА_1 , що повністю відповідає умовам кредитного зобов`язання.
Позивачем надано розрахунок заборгованості, картку обліку виконання договору та виписку по рахунку, які містять детальну інформацію щодо структури боргу (тіло кредиту, проценти, комісії) та є взаємно узгодженими. Зазначені документи відповідають критеріям належності та допустимості доказів, а тому підстав для сумніву у правильності визначення розміру заборгованості в цій частині суд не вбачає.
Щодо посилань на неналежну ідентифікацію відповідача при укладенні кредитного договору, суд враховує, що договір укладено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, прив`язаного до фінансового номера телефону відповідача та банківської картки, на яку здійснювалося зарахування кредитних коштів. Зазначені обставини у своїй сукупності підтверджують факт належної ідентифікації відповідача як сторони кредитного договору та свідчать про вчинення нею відповідних дій щодо його укладення.
Таким чином, суд вважає підтвердженою за договором про споживчий кредит № 176320 від 25.03.2025 заборгованість відповідача за тілом кредиту в сумі 22194 грн. 61 коп та заборгованість по несплачениим відсоткам за користування кредитом в сумі 6,77 грн.
Щодо стягнення заборгованості по комісії за управління та обслуговування кредиту у розмірі 800 грн. 00 коп.
Відповідно до п. 2.4 Договору про споживчий кредит № 176320 від 25.03.2025 (індивідуальна частина): знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.
Щодо саме включає в себе управління та обслуговування кредиту не зазначено, ані в індивідуальній, ані в публічний частині кредитного договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 зроблено висновок, що законодавство про споживче кредитування не забороняє банкам встановлювати комісію за обслуговування кредиту. У той же час, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічний висновок також було зроблено у постановах КЦС ВС від 08.03.2023 року у справі № 204/2820/21, від 29.11.2023 року у справі № 461/2857/20.
Стороною позивача не надано жодних доказів, які б давали можливість встановити конкретні послуги, які становлять зміст обслуговування кредиту та за які встановлюється плата, що такі послуги не належать до переліку послуг, які відповідно до законодавства про споживче кредитування позичальник може отримувати безкоштовно, а також, що первісний кредитор довів до відома ОСОБА_1 перелік таких послуг, ознайомив її з їх вартістю/тарифами.
Враховуючи вищевикладене, а також оскільки позивачем не надано достатніх доказів того, що договір про споживчий кредит № 176320 від 25.03.2025 містив конкретний перелік послуг з обслуговування кредитної заборгованості та їх вартість/тарифи, суд доходить висновку про нікчемність положень договору про споживчий кредит № 176320 від 25.03.2025 щодо обов`язку ОСОБА_1 сплачувати комісію за управління та обслуговування кредитної заборгованості.
Оскільки положення Договору про споживчий кредит № 176320 від 25.03.2025 щодо обов`язку сплачувати на користь ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» комісію за обслуговування кредиту є нікчемними, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості зі сплати такої комісії не можуть бути задоволені.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит №176320 від 25.03.2025 в розмірі 22201,38 грн., з яких: 22194,61 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6,77 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. В решті частині позовних вимог слід відмовити.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2569,80 грн. (2662,40 х 22201,38/23001,38).
Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 7000,00 грн.
Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Судом встановлено, що 20.01.2026 між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тимошенко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги №20/01/26-02 (а.с.41-41 на звороті). 21.01.2026 між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тимошенко та партнери» укладено додаткову угоду №25771398851 (а.с.42).
На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень позивачем надано акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого вартість послуг, які надавались, складається з наступного: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до позичальника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - 2 год., вартістю - 5000,00 грн.; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_1 - 2 год., вартістю 1000,00 грн.; підготовка та подання адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів - 1 год., вартістю 500,00 грн.; підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів 1 год., вартістю 500,00 грн. Разом - 7000 грн. (а.с.43).
Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу.
Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має врахувати розумність заявленого розміру, а також пересвідчитись, що витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений на їх надання час відповідають критерію реальності витрат.
Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності, співмірності та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.
Судом встановлено, що у цьому провадженні судові засідання не відбулися, так як суд розглядав позов в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи і без проведення судового засідання. Спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; складання позовної заяви не потребувало значних зусиль, оскільки позовна заява має 5 аркушів та в своїй більшості містить посилання на норми закону, з урахуванням обставин справи, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, щодо зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача до 4000 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на загальну суму 22201,38 грн., отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 3860,88 грн. (4000х22201,38/23001,38), що пропорційно задоволеним позовним вимогам.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», код ЄДРПОУ 43541163, заборгованість за кредитним договором №176320 від 25.03.2025 в розмірі 22201 (Двадцять дві тисячі двісті одна) гривня 38 копійок, з яких: 22194 (Двадцять дві тисячі сто дев`яносто чотири) гривні 61 копійка - заборгованість по тілу кредиту; 6 (шість) гривень 77 копійок - заборгованість за відсотками.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», код ЄДРПОУ 43541163, судовий збір в сумі 2569 (Дві тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 80 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3860 (Три тисячі вісімсот шістдесят) гривень 88 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01133, м. Київ бульв. Лесі Українки, 34 офіс 333), код ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 16 червня 2026 року.

Суддя Р.В. Швець