ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 752/18305/25 Суддя (судді) першої інстанції: Ольшевська І.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Коротких А.Ю.,
суддів Сорочка Є.О.,
Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 серпня 2025 року позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.
Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.
Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.
З огляду на особливості розгляду даної категорії справ та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що в.о. заступника начальника Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті Дмитром Радченком 16.07.2025 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача №001844, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 грн. за те, що 30.05.2025 року за адресою: м. Київ, Столичне шосе (дорога-дублер біля АЗК «Амік») водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом MAN НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «Експрес-Т», з напівпричепом SCHMITZ НОМЕР_2 , відмовився від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю, чим порушив ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», статті 188-57, ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, п. 2.4.-2 б) Правил дорожнього руху. Із вказаною постановою позивач не погоджується. Вказує, що відповідачем не було враховано пояснення водія, який зазначив про неможливість виконати одразу вимоги працівника відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві причинами, що не залежали від його волі. Також позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові не зазначено дати та номеру протоколу, складеного відносно нього, а відтак, відсутні його пояснення. Окрім того, станом на дату розгляду справи, 16.07.2025 року, не було розглянуто протокол щодо водія
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів, здійснює стягнення відповідної плати за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.
Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.
Частина 1 ст. 279-5 КУпАП визначає, що в разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських
формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
У відповідності до ч. 1 ст. 14-КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до п. 11 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспортні, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року №512, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.10.2021 року №1287/36909, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2, частинами першою, другою, четвертою, п`ятою і сьомою статті 133-1 та статтею 133-2 КУпАП, розглядаються керівником Державної служби України з безпеки на транспорті чи його заступником або керівником територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті чи його заступником відповідно до статті 229 КУпАП.
Відповідно до п. 2 розділу ІІІ справа розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий лише у випадках, коли є підтвердження про належне повідомлення цієї особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд першої інстанції встановив, що листом Державної служби України з безпеки на транспорті від 30.06.2025 року позивач викликалася в засідання, призначене на 16.07.2025 року, щодо розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 132-1 КУпАП.
Вказаний лист був надісланий позивачу за адресою: м. Київ, вул. Озерна, 10, кв. 115, що є місцезнаходженням ТОВ «Експрес-Т».
За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення 16 липня 2025 року в.о. заступника начальника Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Дмитром Радченком винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №001844 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
У постанові зазначено, що 30.05.2025 року о 09 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, Столичне шосе (дорога - дублер біля АЗС «Амік») водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом MAN НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ТОВ «Експрес- Т», з н/причіпом SCHMITZ НОМЕР_2 , при здійсненні перевезення подільного вантажу відповідно ТТН №0003288 від 30.05.2025 року, відмовився від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю, чим порушив ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», статті 188-57, ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, п. 2.4.-1 б) Правил дорожнього руху. У зв`язку із встановленим та з урахуванням ст. 14-3 КУпАП за цією постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 51 000,00 грн.
Слід звернути увагу, що в оскаржуваній постанові відсутні відомості про те, який протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий керівником відповідача - відсутня його дата, серія та номер.
Матеріалами справи підтверджується, що транспортний засіб MAN НОМЕР_1 , зареєстрований за ТОВ «Експрес-Т», директором якого є ОСОБА_1 . Вказаний транспортний засіб згідно Договору №2020/09/26-ЕТ/ЕТБ найму автотранспорту від 26.09.2020 року переданий у платне користування на умовах найму Товариству з обмеженою відповідальністю «Експрес Техбуд», яке згідно товарно-транспортної накладної №0003288 30.05.2025 року здійснювало перевезення вантажу.
У постанові від 16.07.2025 року зазначено, що водій ОСОБА_2 при здійснення перевезення вантажу відмовився від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю, у зв`язку з чим визначено порушення ним ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», статті 188-57, ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, п. 2.4.-1 б) Правил дорожнього руху.
Відповідачем до відзиву доданий Акт №002304 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю.
У свою чергу, з протоколу про адміністративне правопорушення від 30.05.2025 року №007508, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснила, що від зважування не відмовлявся, під час супроводу зламалося авто, очікує технічну допомогу, потім готовий проїхати на зважування.
Окрім того як вбачається, автомобілю MAN НОМЕР_1 , 30.05.2025 року був здійснений ремонт електропроводки, а також 30.05.2025 року пройдено габаритно-ваговий контроль, що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою результатів зважування.
З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова від 16.07.2025 року №001844 винесена за відмову водія транспортного засобу MAN, д.н.з. НОМЕР_1 пройти габаритно - ваговий контроль транспортного засобу на вимогу уповноважених посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті.
Водночас слід відмітити про відсутність у матеріалах справи судового рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-57 КУпАП.
При цьому при розгляді даної справи встановлено, що водій транспортного засобу MAN, д.н.з. НОМЕР_1 не пройшов габаритно-ваговий контроль на вимогу уповноважених посадових осіб з незалежних від нього причин, після усунення яких відповідний контроль був пройдений.
За наслідками дослідження матеріалів справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку та не знайшов підтвердження факту умисного невиконання водієм ОСОБА_3 законних вимог представників відповідача про проходження габаритно - вагового контролю транспортного засобу MAN, д.н.з. НОМЕР_1 .
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів констатує відсутність у діях водія транспортного засобу MAN, д.н.з. НОМЕР_1 ухилення або відмову від проходження габаритно-вагового контролю.
Оскільки відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 132-1 КУпАП, позивач не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за його вчинення.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 серпня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.