Справа № 128/1671/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

16 червня 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:
10.04.2026 о 18:20 год по вул. Володимира Івасюка, 2, с. Вінницькі Хутори, Вінницького району, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До суду для розгляду наданих суду матеріалів ОСОБА_1  не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджують матеріали справи. 
09.06.2026 захисник ОСОБА_1 , адвокат Мишковська Т.М. подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі, до звільнення з військової служби. В обґрунтування клопотання зазначила, що забезпечити право особи, яка проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особисту участь у розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності неможливо. ОСОБА_1 10.04.2026 року був призваний до лав ЗСУ та проходить службу в військовій частинні НОМЕР_2 . Тому просить провадження у справі зупинити до звільнення ОСОБА_1 з військової служби або до закінчення воєнного стану, та провести розгляд даного клопотання без участі ОСОБА_1 та його захисника.
Щодо заявленого клопотання про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.
Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
У клопотанні захисник ОСОБА_1 , адвокат Мишковська Т.М., просить застосувати за аналогією закону положення ч. 1 ст. 335 КПК, згідно із якою у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.
Вищевказана норма закону була прийнята 14.04.2022, набрала чинності 01.05.2022.
Проте, у КУпАП такі зміни не були внесені, що свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення в умовах воєнного стану у зв`язку із призовом на військову службу за мобілізацією обвинувачених саме кримінальних проваджень. 
Слід зазначити, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до вимог КПК України участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою. Натомість, в силу приписів ст. 268 КУпАП, явка особи при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, що виключає можливість застосування норм КПК України до правовідносин у даній справі за аналогією закону.
Слід також зауважити, що строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими ніж строки накладення адміністративного стягнення та порядок їх обчислення є різним. Так, у КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.
Частиною 4 ст. 277 КУпАП передбачено лише можливість зупинення строків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому розгляд даної справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та суспільства.
Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.
Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За приписами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.
Окрім цього, у клопотанні не вказано, у чому саме полягає неможливість розгляду судом зазначеної справи у період знаходження ОСОБА_1 на військовій службі, враховуючи, що він скористався можливістю здійснювати реалізацію наданих йому чинним законодавством прав шляхом залучення захисника для здійснення захисту.
Відтак об`єктивної неможливості розгляду справи суд не вбачає.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
За вказаних обставин, враховуючи обізнаність ОСОБА_1 з наявністю відповідного судового провадження щодо нього, залученням ним захисника, який мав достатньо часу для здійснення його захисту, формування та викладення правової позиції по справі, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними в наданих суду матеріалах доказами.
Вирішуючи справу в межах наданих суду доказів, суд враховує, що відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
З диспозиції статті 130 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Оглянувши надані суду матеріали, судом встановлено, що вина ОСОБА_1  у вчиненні даного правопорушення підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 637316 від 10.04.2026 та його копією; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та вказано, що від проходження огляду він відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.04.2026, в якому вказано виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та вказано, що від проходження огляду відмовився; копією прийняття виклику від заявника ОСОБА_2 про те, що водій транспортного засобу перебуває в стані сп`яніння та ледь не скоїв ДТП з двома припаркованими транспортними засобами, заявник відібрав ключі від авто у водія, який знаходився в салоні авто; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 10.04.2026, відповідно до яких вона зазначила, що 10.04.2026, проїжджаючи по центральній вулиці Бучми, побачила авто з номерним знаком НОМЕР_1 , "веляючи" по всій дорозі, вони зупинили водія, він був в нетверезому стані, тому викликами наряд поліції; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких він повідомив, що 10.04.2026 рухався власним авто по вул. Івасюка в с. Вінницькі Хутори, в цей час на зустріч виїхав автомобіль Славута, д.н.з. НОМЕР_1 , та мало не здійснив лобове зіткнення, після чого почав тікати, ОСОБА_2 почав їхати за ним, авто зупинилось по вул. Івасюка, 2, в с. Вінницькі Хутори, підійшовши до водія побачив, що він перебував у нетверезому стані, неадекватно себе поводив, від водія було чути запах алкоголю, після чого він викликав працівників поліції; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 7003692 від 10.04.2026, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення; довідками інспектора СРПП ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції Е. Баглай про те, що згідно бази даних «ІПНП», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом та він протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався; відеозаписами обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, на яких зафіксовано, в тому числі, роз`яснення працівниками поліції його прав та обов`язків, складання постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП та відмову від її отримання; повідомлення порушнику про те, що зафіксовано виклик поліції та є свідки того, що саме він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, повідомлено про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, повідомлення про складання протоколу про адміністративне правопорушення, складання протоколу відносно ОСОБА_1 , та його відмову від отримання протоколу. При цьому, згідно наданих відеозаписів, вищевказані особи, які надали письмові пояснення, на запис підтвердили, що саме ОСОБА_1 до зупинки автомобіля керував даним автомобілем з порушенням правил дорожнього руху та створюючи аварійні ситуації, після зупинки автомобіля іншими водіями було викликано працівників поліції, що на думку суду є достатнім доказом керування ОСОБА_1 автомобілем до моменту зупинки та приїзду працівників поліції. На зазначеному відеозаписі у водія ОСОБА_1 наявні видимі ознаки алкогольного сп`яніння, він поводився агресивно, зухвало, вживав нецензурну лексику та жодного доказу на спростування пояснень інших водіїв та ознак алкогольного сп`яніння не зазначав.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши матеріали адміністративної справи, суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. 
Обставин, що обтяжують його відповідальність, судом також не встановлено. 
На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , обставини його вчинення, дані про його особу, суд дійшов висновку про необхідність застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що встановлено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 665, 60 грн.
Керуючись ст.ст. 40-1, 280, 283, 294, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 , адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни, про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.
Визнати винним  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохіддержави судовий збір, що становить 665, 60 грн.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.
Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: