Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/230/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Молонова Ю. В. 
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2026 року. м. Кропивницький
Кропивницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Олексієнко І.С.,
із секретарем Степановою Д.К., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Пороло М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Пороло М.М. на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним за ст.124 КУпАП і закрито провадження на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 14.07.2025 о 18:30 годині в м. Олександрія по вул. Садова, 23, керував автомобілем Рено Логан, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно відреагувати на її зміни та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні, чим порушив п.12.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Рішення суду, мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 565494 від 13.01.2026, в якому зазначені обставини скоєного правопорушення; копією матеріалів кримінального провадження №62025120030000708, яке містять зокрема протокол огляду місця події від 14.07.2025, схему місця ДТП, медичну документацію щодо тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого; матеріалами службового розслідування, які містять зокрема письмові пояснення ОСОБА_3 , де він зазначав, що під час руху на його автомобіль впав хлопчик, коли прийшла його мати він повідомив, що сприятиме лікуванню, також надав 20000 грн., а вона написала розписку про відсутність претензій; постановою слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 03.12.2025 про закриття кримінального провадження №62025120030000708.Проте, провадження закрито на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Пороло М.М. просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та наявним матеріалам справи. Зазначає, що ОСОБА_1 рухався з безпечною швидкістю, що підтверджується протоколом огляду місця події, де не виявлено гальмівного шляху на сухому асфальтному дорожньому покритті. При цьому, відповідно до п.6.1. ПДР Рухатися по дорозі на велосипедах дозволяється особам, які досягли 14- річного віку. Відповідно до п.6.6. ПДР велосипедисту забороняється рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках (крім дітей до 7 років на дитячих велосипедах під наглядом дорослих). Враховуючи матеріали адміністративної справи можна дійти до висновку, про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та висновок захисника – адвоката Пороло М.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суд дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не визнав та пояснив, що 14.07.2025 рухався на автомобілі по вул. Садова в м. Олександрія у позаслужбовий час. В цей момент на зустріч по пішохідному узбіччю рухалися два хлопця паралельно один одному. Один їхав на велосипеді, і той що рухався ближче до нього, під час руху його автомобіль порівнявся з ним. По невідомій причині цей хлопець впав з узбіччя на проїздну частину. Він зупинив автомобіль, побачив що велосипед лежить на дорозі, хлопець теж лежав, плакав, у нього йшла кров. Він викликав швидку допомогу та поліцію, а потім почав надавати першу медичну допомогу хлопцю. Далі хлопця госпіталізували, приїхали працівники поліції та ДБР, складали документи. У зв`язку з тим, що у хлопця були легкі тілесні ушкодження кримінальне провадження стосовно нього закрили. Пошкодження, що були на його автомобілі утворилися за два роки до цих подій.
Проте, вирішуючи питання доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд вважає що його вина об`єктивно підтверджується доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №565494 від 13.01.2026 року, згідно якого ОСОБА_1 14.07.2025 о 18:30 годині в м. Олександрія по вул. Садова, 23, керуючи автомобілем Рено Логан, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно відреагувати на її зміни та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні, чим порушив п.12.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.1);
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою ДТП від 14.07.2025, згідно яких місцем події є проїзна частина дороги по вул. Садовій в м. Олександрія. Вид події зафіксовано, як наїзд на пішохода (велосипедиста), локалізація пошкодження транспортного засобу Рено Логан, державний номерний знак НОМЕР_1 – права передня частина бамперу, а локалізація пошкодження у дитячого велосипеда зазначено, як дефект експлуатаційного характеру.
На схемі місця ДТП також зафіксовано, місце розташування транспортного засобу Рено Логан, державний номерний знак НОМЕР_1 та розташування дитячого велосипеда чорного кольору, а також плями бурого кольору розташовані на проїздній частині дороги на смузі руху автомобіля Рено Логан.
Будь-які зауваження або застереження щодо пошкоджень, на автомобілі Рено Логан, які утворилися за два роки до цих подій, зі сторони водія ОСОБА_1 у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми ДТП – відсутні.(а.с.19-27);
А відтак, суд апеляційної інстанції ставиться критично до пояснень сторони захисту, що пошкодження автомобіля Рено Логан, а саме пошкодження правої передньої частини бамперу утворилися за два роки до цих подій, оскільки таких застережень під час складання протоколу огляду місця ДТП та схеми, водій ОСОБА_1 не висловлював.
Під час апеляційного розгляду також встановлено, що за фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження №62025120030000708 від 15.07.2025, яке постановою слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 03.12.2025 закрито, з тих підстав, що у ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено об`єктивних даних, які вказували б на спричинення ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а відтак у діях ОСОБА_1 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України, натомість в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. (а.с 116-119)
Відповідно до висновку експерта №80 від 25.11.2025 у ОСОБА_2 мались тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. (а.с.71-73)
Отже, на переконання суду апеляційної інстанції дії водія ОСОБА_1 перебувають у причино наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП. 
Досліджені та перевірені обставини у їх сукупності, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у порушенні ним, як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Виходячи з аналізу та оцінки складеної працівниками ТУ ДБР протоколу огляду місця ДТП та схеми, місця зіткнення та характеру пошкодження автомобіля Рено Логан, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що дії ОСОБА_1 , які виражені у порушенні ним п.12.1 ПДР України, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням ДТП, адже він під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним,  у результаті чого допустив наїзд на велосипед під керуванням ОСОБА_2 .
Покликання апелянта про неповне з`ясування обставин події не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. 
З огляду на викладене, ні працівником поліції, ні суддею суду першої інстанції не були порушені вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, а тому відповідні твердження сторони захисту є не обґрунтованими, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, щодо невизнання своєї вини, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення. Більше того, апеляційний суд звертає увагу, що водій ОСОБА_1 добровільно сплатив матері хлопчика грошові кошти в сумі 20000 грн., повідомляв що сприятиме лікуванню потерпілого ОСОБА_2 .
Що стосується позиції сторони захисту про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, то апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними.
Так відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Тобто, статтею 38 КУпАП встановлено строки накладення адміністративного стягнення, яке накладається лише на винну особу. Отже застосування даної норми (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинно відбуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.
Звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є «реабілітуючою обставиною».
Норма п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП застосовується у взаємозв`язку із іншими нормами, оскільки містить посилання саме на статтю 38 КУпАП, яка, як зазначалося вище, підлягає застосуванню лише у випадку, якщо наявна вина особи і існують підстави для накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП.
Зважаючи на те, що встановлення вини за ст.124 КУпАП може вплинути на права третіх осіб (відшкодування шкоди; регрес страховика), суд при закритті провадження у справі вирішує питання наявності чи відсутності вини особи.
При цьому, згідно ч.11 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Оскільки з моменту закриття кримінального провадження, а саме 03.12.2025, строк передбачений ч.11 ст. 38 КУпАП минув, тому апеляційний суд вважає, що провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП підлягало закриттю.
З огляду на наведене апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без зміни.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В: 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Пороло М.М. залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя