Справа № 496/59/26
Провадження № 3/496/185/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Шаньшина М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:
22.12.2025 року о 09:10 год. с. Міжлиманське, Одеського району, Одеської області, дорога М28-04, 10 км, ОСОБА_1 керував автомобілем Траккер н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Згідно зі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце i час розгляду справи, i, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
До судового засідання  ОСОБА_1 не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. 
Захисник  ОСОБА_1 , - адвокат Ільїчов С.Д. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами. Також зазначив, що у матеріалах справи наявні відео, однак між зупинкою невідомого автомобіля на дорозі (перше відео) та розмовою в салоні службового автомобіля за участю ОСОБА_1 (друге відео) повністю відсутній будь-який хронологічний, логічний чи процесуальний зв`язок. Яким чином ці два відеофайли пов`язані між собою з матеріалів фіксації встановити неможливо. Надані матеріали не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 взагалі керував транспортним засобом, який зафіксовано на першому відео, або що зазначений у протоколі транспортний засіб «Траккер» під керуванням ОСОБА_1 дійсно рухався та зупинявся працівниками поліції на дорозі М28-04. Окрім цього, матеріали справи містять суттєві суперечності щодо ідентифікації самого транспортного засобу, оскільки у пункті 6 протоколу про адміністративне правопорушення у розділі «Транспортний засіб (марка, модель, номерний знак, належність)» вказано марку та зовсім інший державний номерний знак — НОМЕР_3 Хк, що повністю суперечить номерному знаку, зазначеному у фабулі цього ж протоколу (АА 6443 Хк). Крім цього просив проводити розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника.
Дослідивши матеріали справи, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин даної справи, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачаються порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №547444 від 22.12.2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.12.2025 року, дослідженим відеозаписом.
Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.
Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Як вбачається із наданої довідки посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 видавалося. 
Доводи захисника про те, що додані до матеріалів справи відеозаписи є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відеофіксація проводилась не безперервно не заслуговують на увагу, з огляду на таке. Зафіксовані на відеозаписи обставини адміністративного правопорушення в повному та достатньому обсязі дають можливість встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що мало місце 22.12.2025 року та винуватості  ОСОБА_1 у його вчиненні. Крім того, сама по собі небезперервність відеозаписів, не спростовує належності фіксації факту правопорушення, у вчиненні якого звинувачується  ОСОБА_1 , оскільки наявні відеофайли відтворюють в необхідному обсязі обставини адміністративного правопорушення, а саме – відмову останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Захисником не заперечується, що на вказаних відеозаписах зафіксований саме  ОСОБА_1 , а відтак суд вважає долучені до матеріалів справи відеозаписи належними, достовірними та допустимими. Крім того, з оглянутого відеозапису вбачається, що після пропозиції працівником поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з керуванням транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не заперечував, сам факт керування ним транспортним засобом.
Жодних істотних порушень при складанні протоколу серії ЕПР № 547444 від 22.12.2025 року судом не встановлено.
А отже суд виснував про відсутність підстав для закриття провадження відносно  ОСОБА_1 . 
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення  ОСОБА_1 суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачених ст. ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено, а також, беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, які перебувають у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, тому з метою виховання  ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень, суд вважає, що достатнім видом адміністративного стягнення для нього є штраф в межах санкції статей за якими кваліфіковані його дії з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-284, 287-288 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягненняу вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
На підставі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя           М.В. Шаньшина