ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 Справа № 917/119/24(917/981/25) 

Суддя Господарського суд Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 917/119/24(917/981/25)
за позовною заявою  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл", вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; код ЄДРПОУ 38516938
про скасування наказу від 17.04.2025 №14 "Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення" та поновлення Остапенка О.П. на посаді провідного юрисконсульта ТОВ "Сервіс Ойл", стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу
та за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл", вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; код ЄДРПОУ 38516938
до Остапенка Олександра Петровича, АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 
про стягнення 453 961,05грн,

За участю представників: 
від позивача (за первісним позовом) - Остапенко Олександр Петрович ( в залі суду) - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1396 від 21.03.2014, паспорт НОМЕР_2 , виданий Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області від 22.11.1996
від відповідача (за первісним позовом) - Горьовий Володимир Володимирович (поза межами приміщення суду - в режимі ВКЗ) - довіреність від 28.05.2025, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю №001105 від 15.03.2019 
від позивача (за зустрічним позовом) - Горьовий Володимир Володимирович (поза межами приміщення суду - в режимі ВКЗ) - довіреність від 28.05.2025, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю №001105 від 15.03.2019 
від відповідача (за зустрічним позовом) Остапенко Олександр Петрович - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1396 від 21.03.2014, паспорт НОМЕР_2 , виданий Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області від 22.11.1996
В судовому засіданні суд, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду та повідомив, що повний текст рішення суду буде складено 25.05.2026 ( у зв"язку з відпусткою судді).

ВСТАНОВИВ: 

В провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/119/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" ( вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; код ЄДРПОУ 38516938) .
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.07.2024, з поміж-іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ"; введено процедуру розпорядження майном боржника - ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" та призначено розпорядником майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (далі - Гусар І.О.) (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 143 від 15.04.2013, м. Київ, вул. Патріарха Мстислава Скрипника, буд. 40, оф.1005) з наданням йому повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2024 та Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.11.2024 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.07.2024 у справі №917/119/24 залишено без змін.
На момент відкриття провадження у справі про банкрутство за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" був ОСОБА_2 (далі - Кравченко С.О.) (громадянин білорусії).
З 24.01.2024 обов`язки директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" виконував Остапенко Остапенко Олександр Петрович (далі - Остапенко О.П.) , на якого згідно наказу директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Кравченка С.О. від 24.01.2024 № 4-К було покладено виконання обов`зків директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" .
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.11.2024 з-поміж іншого припинено повноваження керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Кравченка Сергія Олександровича  та покладено виконання обов`язків керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" на арбітражного керуючого розпорядника майна Гусара І.О. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 143 від 15.04.2013, ідентифікаційний код 2771607693). 
Постановою Східного апеляційного господарського суду 22.01.2025 ухвала Господарського суду Полтавської області від 28.11.2024 в зазначеній частині залишена змін. 
Наразі процедура розпорядження майном боржника триває. 
16.05.2025 до Господарського суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 , м. Полтава (РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) із позовною заявою (вх. №1014/25 від 16.05.2025) до ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", м. Полтава (код ЄДРПОУ 38516938) (далі - ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", відповідач) про скасування наказу від 17.04.2025 №14 "Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення" та поновлення Остапенка О.П. на посаді провідного юрисконсульта ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.05.2025 справі присвоєно єдиний унікальний номер - 917/119/24(917/981/25) та на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передано на розгляд судді Ореховській О.О. для розгляду в межах справи № 917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". 
Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк та спосіб на усунення недоліків позовної заяви . Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду в межах справи №917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; код ЄДРПОУ 38516938) та відкрито провадження у справі № 917/119/24(917/981/24); справу постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження; встановлено сторонам строки подання заяв по суті справи.

20.06.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 8256), відповідно до якого відповідач позовні вимоги заперечує у повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за мотивами, наведеними у відзиві. Також 20.06.2025 від відповідача за первісним позовом - ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" надійшла зустрічна позовна заява до Остапенка О.О. про стягнення матеріальної шкоди, завданої позивачу в розмірі 453 961,05грн (вх. № 1259/25). 
Таким чином, далі по тексту визначити Остапенка О.П. - позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом), а ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" - відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом).
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.06.2025 зустрічний позов ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Здійснено перехід до розгляду справи № 917/119/24(917/981/25) за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання для спільного розгляду зустрічного позову разом із первісним позовом на 17.07.2025; встановлено сторонами за зустрічним позовом строки подання заяв по суті справи.
24.06.2025 від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (вх. № 8415), в якій він спростовує аргументи ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" викладені у відзиві на первісний позов.

04.07.2025 від представника трудового колективу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Отрешко Оксани Олександрівні надійшла заява про вступ у справу (вх. № 8867), відповідно до якої заявниця просить суд надати їй як представнику працівників боржника у справі № 917/119/21 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" доступ до електронної справи №917/119/24(917/981/25) в підсистемі "Електронний суд" для можливості реалізації її прав та обов"язків.
Суд відмовляє у задоволенні зазначеного заяв з огляду на таке.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.05.2025 було залучено до участі у справі № 917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" представника працівників боржника Отрешко Оксану Олександрівну (далі - Отрешко О.О.) згідно ухвали Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2025.
Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.
Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.
Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
У справах про банкрутство склад учасників справи визначається КУзПБ, натомість справи позовного провадження (що розглядаються в межах справи про банкрутство в порядку статті 7 КУзПБ) мають суб`єктний склад сторін спору, що визначається Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
Стаття 45 ГПК України визначає, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Водночас склад учасників у справі про банкрутство визначений у ст. 1 КУзПБ.
Відповідно до ст. 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).
Водночас, перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство (подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 31.05.2022 у справі №923/719/17 (910/618/21)).
Отже, суб`єктний склад учасників господарського процесу в межах позовного провадження відповідно до ГПК України не є тотожним складу учасників у справі про банкрутство за КУзПБ.
У справі, що переглядається, учасниками справи є Остапенко О.П. (позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ) та ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ), а не всі учасники провадження справи № 917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", визначені ст. 1 КУзПБ.
Зважаючи на те, що ст. 7 КУзПБ встановлює порядок розгляду спорів, стороною яких є боржник та визначення складу учасників такого спору відповідно до положень ГПК України, суд дійшов висновку про те, що у розумінні положень ст. 7 КУзПБ , ст. 42 ГПК України, учасниками справи позовного провадження, що розглядається у межах справи про банкрутство, є саме особи, які визначені ст.ст. 41, 45 ГПК України.
Відповідна правова позиція викладена у постанові КГС ВС від 26.04.2023 у справі № 914/2441/15 (914/841/22).
Учасники справи позовного провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами судових справ, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень. Це право передбачено ст. 42 ГПК України.
Оскільки представник трудового колективу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Отрешко О.О. не є учасником у справі позовного провадження № 917/119/24(917/981/25), яка розглядається в межах справи № 917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", заява Отрешко О.О. про ознайомлення з матеріалами справи № 917/119/24(917/981/25) задоволенню не підлягає.

10.07.2025 від Остапенка О.П. надійшов відзив на зустрічний позов (вх. № 9161), відповідно до якого відповідач за зустрічним позовом просить суд відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. 
В судовому засіданні 17.07.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі № 917/119/24(917/981/25) на 30 днів та про перерву в судовому засіданні до 04.09.2025. 
03.09.2025 від Остапенка О.П. надійшли додаткові пояснення по справі (вх. № 11315), у яких у тому числі наведений розрахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу станом на 04.09.2025.
В судовому засіданні 04.09.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 04.11.2025.
04.11.2025 від ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" надійшло клопотання (вх. № 14068) про направлення запиту на отримання інформації з ДРФО щодо Остапенка О.П. про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів та /або про суми доходів отриманих самозайнятими особами. 
В судовому засіданні 04.11.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 11.12.2025.
В судовому засіданні 11.12.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 27.01.2026. Також зазначеною ухвалою задоволено клопотання ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" за вх. № 14068 від 04.11.2025 про витребування доказів.
В судовому засіданні 27.01.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження по справі № 917/119/24(917/981/25) та призначення справи до судового розгляду по суті на 26.04.2026.
26.02.2026 від ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" надійшло клопотання (вх. № 2607) про залучення розпорядника майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" арбітражного керуючого Гусара І.О. до участі у справі № 917/119/24(917/981/25) в якості третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". 
Зазначена заява вмотивована тим, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.07.2024 у справі № 917/119/24 арбітражного керуючого Гусара І.О. було призначено розпорядником майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" з наданням йому повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства. Зважаючи на визначені законодавством про банкрутство обов"язки розпорядника майна боржника щодо вжиття заходів для захисту майна боржника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" просить суд залучити розпорядника майна Гусара І.О. до участі у справі № 917/119/24(917/981/25) в якості третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". 
Суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" з огляду на таке.
Суд зазначає, що процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач тощо).
Відповідно до приписів частин першої - третьої статті 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.
Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (ч. 4 ст. 50 ГПК України).
З аналізу ст. 50 ГПК слідує, що залучення до справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача або відповідача можливе лише до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Як слідує з матеріалів даної справи, за наслідками судового засідання 27.01.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та визначено дату судового засідання з розгляду справи по суті - 26.02.2025.
Заяву про залучення розпорядника майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" арбітражного керуючого Гусара І.О. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" подано до суду 26.02.2026, тобто після закінчення підготовчого провадження у справі № 917/119/24(917/981/25) та після того, як суд вже перейшов до розгляду справи по суті.
Крім цього, суд зауважує, що відповідно до ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Суд зауважує, що розпорядник майна Гусар І.О. вже приймає участь у справі № 917/119/24 як виконуючий обов"язки керівника боржника - ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" в порядку визначеному КУзПБ, приймає участь у судових засіданнях у цій справі, в тому числі за участі його представників (адвокатів), а отже не позбавлений можливості вживати заходи для захисту майна боржника. 
З огляду на вищевикладене у сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" за вх. № 2607 від 26.02.2026 про залучення розпорядника майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" арбітражного керуючого Гусара І.О. до участі у справі в якості третьої особи. 
В судовому засіданні 26.02.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 14.04.2026. 
01.05.2026 від Остапенка О.П. надійшов розрахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу станом на 05.05.2026 (вх. № 5904).
В судовому засіданні 14.04.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 05.05.2026. В судовому засіданні суд, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

Стислий виклад позиції позивача за первісним позовом.
Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що виконуючим обов"язки керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" розпорядником майна ОСОБА_3 видано спірний наказ про звільнення позивача за первісним позовом, відповідно до якого останнього було звільнено з роботи за одноразове грубе порушення трудових обов`язків за п.1 ст.41 КЗпП. Разом цим, ОСОБА_1 зазначає, що на дату звільнення він займав посаду провідного юрисконсульта ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", яка не відноситься до категорії посад, на які поширюються норми п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, відтак відповідач за первісним позовом не мав право застосувати до ОСОБА_1 вказане дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Також зазначає, що важливою умовою застосування вказаної норми КЗпП України є звільнення окремої категорії працівників за порушення, яке має ознаку одноразовості. Проте, порушення, які, на думку відповідача за первісним позовом, допущені ОСОБА_4 , є триваючими й систематичними, відповідно відсутні підстави для звільнення позивача за одноразове грубе порушення трудових обов"язків на підставі п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України. 
На підставі зазначеного позивач за первісним позовом, вважає наказ про його звільнення із займаної посади незаконним, а тому просить суд скасувати вказаний наказ, поновити його на посаді, стягнути з ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу та витрати пов`язані з розглядом справи. 

Стислий виклад заперечень відповідача за первісним позовом.
Відповідач у відзиві (а.с 48-68 т. 1) зазначає, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.11.2024 у справі № 917/119/24, серед іншого, припинено повноваження керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" ОСОБА_2 та покладено виконання обов`язків керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" на розпорядника майна - арбітражного керуючого Гусара І.О. 
Позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 відповідно до строкового трудового договору від 12.08.2022 працював провідним юрисконсультом ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". 
Арбітражним керуючим було встановлено, що обов`язки директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" з 24.01.2024 фактично виконував ОСОБА_1 відповідно до Наказу директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" ОСОБА_2 № 4-к від 24.01.2024 про покладення на ОСОБА_1 виконання обов"язків директора товариства. При цьому вказаним наказом не встановлено зміну умов оплати праці ОСОБА_1 порівняно зі строковим трудовим договором від 12.08.2022.
На переконання відповідача, незважаючи на те, що з 28.11.2024 обов"язки керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" покладено на розпорядника майна ОСОБА_3 , ОСОБА_1 продовжував незаконно виконувати обов"язки директора, що привело до привласнення та розтрату майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ".
Після отримання доступу до рахунків ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" ОСОБА_3 було виявлено, що сума коштів, виплачених працівникам, як заробітна плата, суттєво відрізняється від встановленого на підприємстві фонду оплати праці в частині осіб, які займають/займали керівні посади, зокрема головний бухгалтер, в.о. керівника та заступник директора з економіки та комерційних питань.
Зокрема, ОСОБА_1 без належного обґрунтування (відсутність документу) здійснено виплату заробітної плати за грудень 2024 року у розмірі 304 481,33 грн. та за січень 2025 року у розмірі 263 120,76 грн. Загальна сума виплаченої ОСОБА_1 заробітної плати за два місяці - грудень 2024 року та січень 2025 року становить 567 602,09 грн.
Беручи до уваги укладений з ОСОБА_1 строковий трудовий договір від 12.08.2022 та прописані в ньому умови та розмір оплати заробітної плати та надбавки, виплата належної ОСОБА_1 заробітної плати за грудень 2024 року та січень 2025 року, виходячи із посадового окладу - 800 доларів США на місяць та розмір максимальної надбавки - 70% посадового окладу ( п.3.1 строкового трудового договору) на 453 961,05 грн перевищила суму, яка б належала до сплати провідному юрисконсульту ОСОБА_1 (567 602,09 грн - 113 641,04 грн.).
Відповідач зазначає, що позивач, будучи обізнаним з ухвалою Господарського суду Полтавської областi вiд 28.11.2024 у справi №917/119/24, якою покладено виконання обов`язкiв керiвника ТОВ "CEPBIC ОЙЛ" на розпорядника майна - арбiтражного керуючого Гусара І.О., фактично продовжував виконувати обов`язки директора Товариства, неодноразово дiяв вiд імені ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" перед третiми особами, як керівник Товариства. Отже, звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України, на думку відповідача, є цілком законним та здійснено з метою припинення вчинення незаконних дій зі сторони позивача, як керівника відповідача, що призвело, та в подальшому могли б призвести до негативних наслідків у веденні господарської діяльності ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ".
Підсумовуючи вищевикладене, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 , вчинив істотний дисциплінарний проступок, а саме: вчинення дій, що завдають фінансовий та інший збиток ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (невиконання обов`язків, встановлених п.2.3. Строкового трудового договору від 12.08.2022), виявлені за результатами службового розслідування, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено такий проступок, і попередню роботу працівника. Внаслідок чого до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.
Також відповідач за первісним позовом, заперечуючи первісні позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" заробітної плати за час вимушеного прогулу (на 16.05.2025) у розмірі 91 070,91 грн, зазначає, що ОСОБА_1 не обґрунтував підстав для такого стягнення, а також не надав розрахунок позовних вимог в цій частині. 

Заперечення позивача за первісним позовом на відзив.
ОСОБА_1 у відповіді на відзив (а.с. 119-122 т. 1) спростовує аргументи ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" та зазначає, що :
- провідний юрисконсульт ОСОБА_1 не є тим суб`єктом, який може бути звільнений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України;
- оскільки за твердженням відповідача за первісним позовом допущені ОСОБА_1 мали триваючий й систематичний характер, а не одноразовий, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, відтак вони не можуть бути підставою для розірвання трудового договору згідно з цією нормою;
- позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу обґрунтовані недобросовісною поведінкою арбітражного керуючого Гусара І.О;
- у зв`язку з покладенням 28.11.2024 виконання обов`язків керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" на арбітражного керуючого Гусара І.О. наказ № 4-к від 24.01.2024 директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Кравченка С.О. про покладення на ОСОБА_1 виконання обов"язків директора товариства втратив чинність. 
Також у відповіді на відзив позивач навів розрахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу станом на 24.06.2025.

Стислий виклад позиції ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" за зустрічним позовом.
В обґрунтування зустрічного позову (а.с. 70-114 т. 1) позивач за зустрічним позовом посилається також і на ті обставини, які у тому числі ним зазначені у відзиві на первісний позов. Зустрічні позовні вимоги арбітражного керуючого Гусара І.О. ґрунтуються на отриманні ОСОБА_1 надмірно виплаченої заробітної плати за грудень 2024 року та січень 2025 року, без достатніх на те правових підстав, що свідчить про розтрату майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". 
Позивач за зустрічним позовом зазначає, що відповідно до строкового трудового договору від 12.08.2022 ОСОБА_1 прийнято на роботу за професією (посадою) провідний юрисконсульт. Пунктом п. 3.1 строкового трудового договору ОСОБА_1 встановлено, що його посадовий оклад становить 800 доларів на місяць, а максимальна надбавка становить 70 % посадового окладу. 
Наказом директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" № 4-к від 24.01.2024 на ОСОБА_1 покладено виконання обов"язків директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". Проте, незважаючи на те, що з 28.11.2024 обов`язки керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" судом покладено на розпорядника майна ОСОБА_3 , ОСОБА_1 продовжив незаконно виконувати обов"язки директора товариства, що привело до привласнення та розтрату майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". 
Після отримання доступу до рахунків ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" ОСОБА_3 було виявлено, що сума коштів, виплачених працівникам, як заробітна плата, суттєво відрізняється від встановленого на підприємстві фонду оплати праці в частині осіб, які займають/займали керівні посади, зокрема головний бухгалтер, в.о. керівника та заступник директора з економіки та комерційних питань.
Позивач за зустрічним позовом зауважує, що розмір премії працівникам визначає та затверджує директор підприємства, а відтак, ОСОБА_1 умисно, розуміючи, що підприємство перебуває у стані банкрутства, усвідомлюючи про відсутність у нього повноважень на виконання обов`язків директора, було визначено собі та ряду інших осіб заробітну плату у 5 і вище разів більше за встановлений зарплатним фондом розмір.
В період виконання ОСОБА_1 повноважень в.о. директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" без належного обґрунтування (відсутність документу) йому здійснено виплату заробітної плати за грудень 2024 року у розмірі 304 481,33 грн. та за січень 2025 року у розмірі 263 120,76 грн. У загальній сумі виплата заробітної плати ОСОБА_1 за ці два місяці становить 567 602,09 грн.
Беручи до уваги укладений з ОСОБА_1 контракт та прописані умови та розмір оплати заробітної плати та надбавки, заробітна плата ОСОБА_1 з урахуваннях максимальних надбавок до посадового окладу за грудень 2024 року та січень 2025 року мала становити 2 720,00 доларів США, з яких 1 600,00доларів США – це розмір заробітної плати за два місяці та 1 120,00 доларів США – це надбавка (максимальна сума) за два місяці.
Отже загальна сума заробітної плати та максимальної надбавки за грудень 2024 року та січень 2025 року в гривневому еквіваленті мала становити 113 641,04 грн.
Таким чином, виплата належної ОСОБА_1 заробітної плати за грудень 2024 року та січень 2025 року, виходячи із посадового окладу 800 доларів США на місяць та максимальної надбавки 70% посадового окладу, на 453 961,05 грн (567 602,09 грн - 113 641,04 грн.) перевищила суму, яка б належала до сплати провідному юрисконсульту Остапенку О.П..
Позивач за зустрічним позовом, з посиланням на норми чинного законодавства України, зокрема, ст. ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану ним ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", в сумі 453 9621,05грн та покласти на нього судові витрати. 

Стислий виклад заперечень відповідача за первісним позовом.
ОСОБА_4 у відзив на зустрічний позов (а.с. 132-166 т. 1) зазначає , зокрема, таке:
- порядок, суми та строки нарахування заробітної плати працівникам ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" визначено Статутом, трудовим договором, колективним договором та положеннями і регулюється КЗпП України, профільними Законами, тощо;
- всі дії щодо нарахування та виплати заробітної плати проводилися з відома АТ "Райффайзен Банк", як ініціюючого кредитора у провадженні у справі про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" та згоди арбітражного керуючого Гусара І.О., і жоден з них не вчинив дій направлених на зупинення таких виплат, більше того підтвердив такі виплати своїми діями в т.ч. і мовчанням.
- 02.05.2025 ОСОБА_1 була видана довідка про доходи №СО000000004, підписана арбітражним керуючим Гусарем І.О., головним бухгалтером ОСОБА_5 та скріплена печаткою ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" . Відомості відображені у довідці про доходи № СО000000004 від 02.05.2025 відповідають відомостям про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за грудень 2024 року – лютий 2025 року з квитанціями № 2. 
Згадана звітність подавалася до контролюючих органів за погодженням та за підписом (лютий 2025 року) арбітражного керуючого Гусара І.О.
- на карту ОСОБА_1 , відкриту в АТ "Райффайзен Банк" , надходили кошти понад суми зазначені у довідці про доходи № СО000000004 від 02.05.2025 та відображені у відомостям про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам. Такі кошти ОСОБА_1 були повернуті в касу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", що підтверджується заявою свідка – головного бухгалтера ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" ОСОБА_5 та квитанціями до прибуткового касового ордеру (заява свідка та квитанції до прибуткового касового ордеру додаються).
- всі дії щодо виплат та оплат були погоджені з єдиним учасником ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" - ВАТ "Пуховичінафтопродукт" ( республіка білорусь), що підтверджується листом від 08.07.2025 р. № 0311/0634 (копія листа додається).
Також у своєму відзиві ОСОБА_4 навів розрахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу станом на 10.07.2025.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. 
Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, з підстав викладених у відзиві. 

Представник позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає.
Представник відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні позовні вимоги заперечує з підстав, викладених у відзиві. 

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.
12.08.2022 між ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (відповідач за первісним позовом) та ОСОБА_1 (позивач за первісним позовом) було укладено строковий трудовий договір (а.с. 16-17 т. 1). 
Відповідно до строкового трудового договору ОСОБА_1 прийнято на роботу за професією (посадою) - провідний юрисконсульт.
Пунктом 9.2 строкового трудового договору визначено, що він є строковим і діє до 14.08.2023 і може бути продовжений відповідно до чинного законодавства України.
У ст. 39-1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору (п. 2 і 3 ст. 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. З огляду на відсутність доказів того, що сторони трудового договору вимагали припинення трудових відносин, дія вищевказаного строкового трудового договору від 12.08.2022 вважається продовженою на невизначений строк.
Наказом від 17.04.2025 р. № 14-к "Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення" застосовано до провідного юрисконсульта ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення (п. 1); звільнено ОСОБА_1 , провідного юрисконсульта, 17.04.2025 у зв`язку з вчиненням одноразового грубого порушення трудових обов`язків, накладених на нього трудовим договором, пункт 1 частини 1 ст. 41 КЗпП України; наказано головну бухгалтеру ОСОБА_5 провести повний розрахунок з ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства;наказано кадровій службі внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 та видати її на руки в день звільнення.
Відповідно до цього Наказу підставою звільнення ОСОБА_1 є Акт службового розслідування від 16.04.2025 (а.с. 7-8 т. 1).
За змістом зазначеного Акту комісією у складі голови комісії ОСОБА_6 та члена комісії ОСОБА_7 проведено службове розслідування відносно ОСОБА_1 на предмет перевищення ним службових повноважень, зловживання повноваженнями, розтрата майна (грошових коштів) перевищення службових повноважень, зловживання повноваженнями, розтрата майна (грошових коштів).
При проведені службового розслідування, відповідно до акту службового розслідування від 16.04.2025 р., було встановлено:
- протиправне виконання ОСОБА_1 обов`язків директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" всупереч вимогам ухвали суду;
- отримання ОСОБА_1 надмірно виплаченої заробітної плати без достатніх правових підстав протягом значного періоду, що свідчить про розтрату майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ".
За результатами службового розслідування вирішено:
1. Визнати, що провідний юрисконсульт ОСОБА_1 такими діями, як завідомо неправдивим повідомленням суду та третіх осіб про повноваження представляти ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ"; зловживанням владою або службовим становищем у власних інтересах та інтересах третіх осіб, а також розтратою майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (грошових коштів), вчинив дисциплінарний проступок, а саме: вчинив дії, що завдають фінансовий та інший збиток ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (невиконання обов`язків, встановлених п.2.3 Строкового трудового договору від 12.08.2022).
2. За порушення, зазначені в п. 1 висновків за наслідками проведення службового розслідування відповідно до цього Акту, накласти на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи. 
На підставі зазначеного Акта службового розслідування від 16.04.2025 наказом від 17.04.2025 р. № 14-к застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п.1 ст.41 КЗпП.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 вважає спірний наказ незаконним та зазначає, що важливою умовою застосування п.1 ст.41 КЗпП є звільнення окремої категорії працівників за порушення, яке має ознаку одноразовості. Разом цим, як зазначає ОСОБА_1 , на дату звільнення він займав посаду провідного юрисконсульта ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", яка не відноситься до категорії посад на які поширюються норми п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України. Також зазначає, що важливою умовою застосування вказаної норми є звільнення окремої категорії працівників за порушення, яке має ознаку одноразовості. Проте, порушення, які на думку відповідача за первісним позовом допущені ОСОБА_4 , є триваючими й систематичними, відповідно відсутні підстави для звільнення позивача за одноразове грубе порушення трудових обов"язків на підставі п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України. 
З метою захисту свої порушених прав ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати незаконний наказ про звільнення його із займаної посади , поновити його на посаді та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу та витрати пов`язані з розглядом справи. 
При вирішенні спору судом прийнято до уваги наступне.
Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Отже, Конституція України, норми якої, відповідно до ст. 8 цього Основного закону, є нормами прямої дії, визначає, що держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю.
Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбачених трудовим законодавством (статті 2, 36, 40, 41 КЗпП України). Аналіз указаних норм трудового права дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.
Припинення трудового договору оформляється виданням наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу. У такому наказі (розпорядженні) повинні бути зазначені підстави припинення трудового договору в точній відповідності з формулюваннями законодавства про працю і конкретним посиланням на статтю, пункт закону.
Підставою звільнення позивача визначене - одноразове грубе порушення трудових обов`язків за п. 1 ч. 1 ст.41 КЗпП України.
Пункт 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України передбачено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з окремими категоріями працівників за певних умов.
Пунктом 1 ч. ст. 41 КЗпП України обумовлено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.
За змістом пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України необхідно, щоб працівник вчинив порушення трудових обов`язків, яке мало б одноразовий і грубий характер, тобто йдеться, по-перше, про одиничне порушення працівником своїх трудових обов`язків, а не про систему порушень, по-друге, ознакою грубості є факт, який характеризує дію або бездіяльність працівника і суттєві наслідки порушення трудових обов`язків.
Отже наказ про звільнення має містити чітко сформульоване одноразове грубе порушення, яке стало підставою для звільнення керівника за пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, згідно з постановою від 06.10.2021 у справі № 305/1001/18 рішення про звільнення працівника на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України може бути прийняте роботодавцем за наявності сукупності таких умов:
- суб`єктом дисциплінарної відповідальності може бути певна категорія працівників;
- для застосування вказаної норми закону необхідно встановити факт порушення працівником своїх трудових обов`язків;
- порушення повинно бути одноразовим та грубим;
- рішення про звільнення працівника може прийняти лише уповноважена на те особа.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.12.2018 у справі № 296/2799/16-ц, важливим елементом застосування п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості. Так, рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника. За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити цілу систему порушень, за які був звільнений позивач, а лише одноразове грубе порушення конкретних трудових обов`язків.
Однією з умов застосування п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є встановлення не тільки самого факту грубого порушення трудових обов`язків, а й вини працівника в такому порушенні.
Іншим важливим елементом застосування п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП є така ознака, як одноразовість порушення. Під разовим порушенням необхідно розуміти таку протиправну поведінку, що є обмеженою в часі та вчиненою саме разово (одну дію або бездіяльність). Не є одноразовим порушення, об`єктивна сторона якого складається з протиправних діянь, які вчиняються безперервно впродовж певного часу (постанова Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 806/590/16).
Дослідивши матеріали справи суд встановив, що на дату звільнення позивач за первісним позовом займав посаду провідного юрисконсульта ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", яка не відноситься до категорії посад, на які поширюються норми п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, відтак відповідач за первісним позовом не мав право застосувати щодо позивача за первісним позовом вказане дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.
Крім цього, за змістом Акту службового розслідування від 16.04.2025, який слугував підставою для звільнення ОСОБА_1 за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, порушення, які були виявлені комісією під час службового розслідування, мали триваючий й системний характер. Відтак, на думку суду, відсутні підстави констатувати вчинення ОСОБА_1 одноразового грубого порушення трудових обов`язків, як це вказано відповідачем за первісним позовом в наказі про звільнення. 
При цьому суд зауважує, що суд не може перебирати на себе повноваження роботодавця і вибирати із наведених в Акті перевірки порушень працівником трудових обов`язків те, яке б можна було визнати одноразовим грубим порушенням , а повинен лише перевірити, чиє одноразовим грубим порушенням працівником покладених на нього трудовим договором обов`язків порушення, яке описане і зазначене в наказі про його звільнення. Вказана правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 466\6109\18.
За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).
Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Роботодавець (відповідач за первісним позовом), в розрізі даної справи не довів, що звільнення працівника відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства, а також не надав суду відповідних доказів, які б надали суду можливість взяти до уваги вірогідність повідомлених представником відповідача за первісним позовом обставин законного звільнення працівника.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що Наказ від 17.04.2025 № 14-к "Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення" є незаконним та підлягає скасуванню.
За змістом ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх системному зв`язку з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом ч.1 ст. 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення.
Оскільки суд дійшов до висновку, що звільнення позивача за первісним позовом проведено з порушенням вимог трудового законодавства та визнав наказ про звільнення незаконним та скасував його, позивач підлягає поновленню на посаді, на якій він працював, з часу його звільнення - з 18.04.2025. 
Виконання рішення вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.
Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 17.06.2020 у справі № 521/1892/18).
Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.
Правовідносини, які виникають у зв`язку зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу, регулюються статтею 235 КЗпП України.
Приписами ч.2 ст.235 КЗпП зазначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Період вимушеного прогулу визначається робочими днями (Правова позиція Верховного Суду, згідно з постановою від 21.02.2024 у справі № 638/14165/21).
Середній заробіток за ч. 2 ст. 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло в працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/808/16 (провадження № 11-134ас18) зазначено, що "згідно з частиною другою статті 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин".
Статтею 27 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.95 (далі - Порядок № 100).
Відповідно до абз. "з" п. 1 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати, цей Порядок застосовується у випадку вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду.
Згідно з Порядком № 100 середня заробітна плата за час вимушеного прогулу й в усіх інших випадках (крім оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки) обчислюється виходячи з виплати за останні два місяці, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата (в даному разі незаконному звільненню) або за фактично відпрацьований час, якщо працівник пропрацював менше двох місяців (якщо ж він протягом останніх місяців не працював - виходячи з виплат за попередні два місяці роботи). 
Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. 
Працівникам плаваючого складу суден флоту рибної промисловості і працівникам, зайнятим на підприємствах із сезонним характером виробництва, з урахуванням значного коливання протягом року заробітної плати, в інших випадках збереження середньої заробітної плати вона може обчислюватися виходячи з виплат за 12 календарних місяців.
Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. З розрахункового періоду також виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану.
Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку.
Для працівників з відрядною оплатою праці в разі відсутності оперативних даних для розрахунку заробітку за останній місяць розрахункового періоду він може замінюватися іншим місяцем, що безпосередньо передує розрахунковому періоду.
Згідно з п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.
У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
Відповідно до наданої ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" довідки про доходи від 02.05.2025 (а.с. 12 т. 1) заробітна плата ОСОБА_4 за лютий 2025 року склала 121 394,10грн, за березень 2025 року - 56 411,03грн. 
Разом за лютий, березень 2025 р. – 177 805,13 грн. 
У лютому 2025 року кількість робочих днів становила – 20, у березні 2025 року – 21.
Разом кількість робочих днів у лютому, березні 2025 року склала – 41.
Середньоденна заробітна плата за час вимушеного прогулу складає – 4 336,71грн грн. (177 805,13 / 41).
Період вимушеного прогулу з 18.04.2025 по 05.05.2026 становить 272 робочий день: квітень 2025 року - 8 робочих днів; травень 2025 року - 22 робочих днів; червень 2025 року - 21 робочий день; липень 2025 року - 23 робочі дні; серпень 2025 року - 21 робочий день; вересень 2025 року - 22 робочі дні; жовтень 2025 року - 23 робочі дні; листопад 2025 року - 20 робочих днів; грудень 2025 року - 23 робочі дні; січень 2026 року - 22 робочі дні; лютий 2026 року - 20 робочих днів; березень 2026 року - 22 робочих дні; квітень 2026 року - 22 робочих дні; травень 2026 року - 3 робочих дні.
Заробітна плата за час вимушеного прогулу станом на 05.05.2026 ( дата постановлення рішення ) складає 1 179 503,52 грн (4 336,41 х 272). При цьому питання вирішення сплати з цієї суми обов`язкових платежів у вигляді податків, зборів та інших обов`язкових платежів є обов`язком сторін при виплаті вказаної суми.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 справляння та сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, розмір присуджених сум при виплаті на виконання судового рішення підлягає зменшенню на суму податків та зборів, оскільки особа відшкодовує (виплачує, надає) на користь фізичної особи середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, така особа виступає щодо такої фізичної особи податковим агентом та зобов`язана утримати і перерахувати податок зі суми такого доходу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 359/10023/16-ц, від 25.03.2021 у справі № 185/2109/18.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню 1 179 503,52 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.

Стосовно позовних вимог, заявлених у зустрічному позові, судом приймається до уваги наступне.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.07.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ"; введено процедуру розпорядження майном боржника - ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" та призначено розпорядником майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (далі - Гусар І.О.) з наданням йому повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.
На момент відкриття провадження у справі про банкрутство за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" був Кравченко Сергій Олександрович (громадянин білорусії).
З 24.01.2024 обов`язки директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" виконував Остапенко О.П. , на якого згідно наказу директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Кравченка С.О. від 24.01.2024 № 4-К було покладено виконання обов`язків директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (а.с. 31 т. 2). 
Під час розгляду справи про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Остапенко О.П.: 
1) виконував повноваження директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (наказ від 24.01.2024 № 4-К) ;
2) представляв інтереси ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" як юрисконсульт ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (строковий трудовий договір від 12.08.2022) ;
3) представляв інтереси ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" як адвокат згідно Договору про надання правничої допомоги від 17.05.2022 №13/22, укладеного між ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" та Адвокатським об"єднанням "Аргос" (код ЄДРПОУ 42270299), який в подальшому було розірвано у судовому порядку рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.11.2025 у справі 917/119/24(917/616/25).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.11.2024, з-поміж, іншого припинено повноваження керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" ОСОБА_2  (РНОКПП НОМЕР_3 ) та покладено виконання обов`язків керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" на арбітражного керуючого розпорядника майна Гусара І.О. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 143 від 15.04.2013, ідентифікаційний код 2771607693). 
Відповідно до наказу № 1 від 12.12.2024 "Про виконання повноважень директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" арбітражний керуючий Гусар І.О. приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" з 12.12.2024 на підставі ухвали Господарського суду Полтавської обл. від 28.11.2024 у справі № 917/119/24 (а.с. 29 т. 2).
12.12.2024 арбітражний керуючий Гусар І.О. видав наказ "Про скасування наказу № 30-к від 14.08.2024", відповідно до якого повноваження директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", до закінчення дії військового стану, покладено на провідного юрисконсульта Остапенка О.П. (а.с. 30 т. 2).
Наказом від 17.04.2025 р. № 14-к "Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення" застосовано до провідного юрисконсульта Остапенка О.П. дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, звільнено провідного юрисконсульта ОСОБА_1 17.04.2025 у зв`язку з вчиненням одноразового грубого порушення трудових обов`язків , покладених на нього трудових договором на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КзпП України (а.с. 13 т. 1). 
ОСОБА_1 оскаржив своє звільнення в судовому порядку. 
Арбітражний керуючий Гусар І.О. звернувся до суду з зустрічним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що ОСОБА_1 було надмірно виплачено заробітну плату під час виконання ним обов"язків директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" без достатніх на те правових підстав, що свідчить про розтрату майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". Зокрема, ОСОБА_1 без належного обґрунтування (відсутність документу) здійснено виплату заробітної плати за грудень 2024 року у розмірі 304 481,33 грн та за січень 2025 року у розмірі 263 120,76 грн. У загальній сумі виплата заробітної плати ОСОБА_1 за ці два місяці становить 567 602,09 грн. За розрахунком позивача за зустрічним позовом виплата належної ОСОБА_1 заробітної плати за грудень 2024 року та січень 2025 року, виходячи із посадового окладу 800 доларів США на місяць та максимальної надбавки 70% посадового окладу( п. 3.1 строкового трудового договору від 12.08.2022), на 453 961,05 грн перевищила суму, яка б належала до сплати провідному юрисконсульту Остапенку О.П. 
У зв"язку з цим, у зустрічному позові заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" матеріальної шкоди в сумі 453 961,05грн. 
Судом прийнято до уваги наступне.
Суд встановив, що 12.08.2022 між ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (позивач за зустрічним позовом) та ОСОБА_1 (відповідач за зустрічним позовом) було укладено строковий трудовий договір (а.с. 16-17 т. 1). 
Відповідно до строкового трудового договору ОСОБА_1 прийнято на роботу за професією (посадою) - провідний юрисконсульт.
Пунктом 9.2 строкового трудового договору визначено, що він є строковим і діє до 14.08.2023 і може бути продовжений відповідно до чинного законодавства України.
У ст. 39-1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору (п. 2 і 3 ст. 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. 
Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Отже, з огляду на відсутність доказів того, що жодна із сторін трудового договору вимагала припинення трудові відносини після 14.08.2023 то вищевказаний строковий трудовий договір від 12.08.2022 укладений на невизначений строк.
Наказом керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Кравченка С.О. № 4-к від 24.01.2024 "Про покладення обов`язків" повноваження директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", до закінчення дії військового стану, покладено на провідного юрисконсульта Остапенка О.П. (а.с. 31 т. 2).

Враховуючи зміст зустрічної позовної заявив та характер спірних правовідносин між учасниками справи, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування факту безпідставного збільшення та виплату ОСОБА_1 посадового окладу та надбавок за виконання трудових обов"язків за рахунок коштів позивача, або ж спростування наявності наведених вище обставин учасником справи, який має у справі протилежний процесуальний інтерес.
З огляду на характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та встановивши наведені нижче обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково , виходячи з такого.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 
Згідно з ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за ст.1166 Цивільного кодексу України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.
Судом встановлено, що з 24.01.2024 Остапенко О.П. виконував обов"язки директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" за наказом директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Кравченка С.О. № 4-к від 24.01.2024.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.11.2024 з-поміж іншого припинено повноваження керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Кравченка С.О. та покладено виконання обов`язків керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" на арбітражного керуючого розпорядника майна Гусара І.О. Зобов`язано керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" Кравченко С.О. протягом трьох днів з дати винесення ухвали передати розпоряднику майна "СЕРВІС ОЙЛ" арбітражному Гусару І.О. ) бухгалтерську та іншу документацію боржника, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності боржника - ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ".
Відповідно до наказу № 1 від 12.12.2024 "Про виконання повноважень директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" арбітражний керуючий Гусар І.О. приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" з 12.12.2024 на підставі ухвали Господарського суду Полтавської області від 28.11.2024 у справі № 917/119/24 (а.с. 29 т. 2).

У справі № 917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" наявний звіт розпорядника майна Гусара І.О. за вх. № 6046 від 05.05.2026 (а.с. 163-181 т. 55, справа № 917/119/24), з якого вбачається, що 12.12.2024, після отримання повного тексту ухвали Господарського суду Полтавської області від 28.11.2024 в паперовому вигляді, арбітражним керуючим було здійснено виїзд за місцезнаходженням ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" для виконання обов`язків керівника товариства та було видано відповідні організаційно-розпорядчі документи, які разом з примірником ухвали Господарського суду Полтавської області від 28.11.2024р. у справі №917/119/24 про припинення повноважень керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" та покладення обов`язків керівника на арбітражного керуючого було доведено до відома присутніх 12.12.2024 на підприємстві працівників, зокрема головного бухгалтера, заступника директора з економіки та комерційних питань, а також Остапенка О.П., який є юрисконсультом ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ".
Не зважаючи на набрання законної сили ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.11.2024. згідно з ч.4 ст.9 КУПБ та обов`язковість виконання судового рішення в силу ст.129-1 Конституції України, посилаючись на відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесених відомостей про покладення виконання обов`язків керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" на арбітражного керуючого розпорядника майна Гусара І.О., головний бухгалтер Череп О.М. , заступник директора з економіки та комерційних питань Зьомбра С.М., а також Остапенко О.П. відмовились реєструвати видані арбітражним керуючим розпорядником майна Гусаром І.О. , організаційно-розпорядчими документи, ознайомлюватись зі складеними наказами та здійснити реєстрацію таких наказів в порядку, передбаченому внутрішніми положеннями підприємства, а також відмовились надавати арбітражному керуючому кадрову, фінансову та бухгалтерську документації ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", в т.ч. печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.
У зв`язку з невиконання судового рішення щодо зобов`язання керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" передати арбітражному Гусару І.О. бухгалтерську та іншу документацію боржника, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності боржника - ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" 29.01.2025 арбітражним керуючим Гусаром І.О. в порядку, передбаченому ст.214 КПК України, направлено до Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Полтавській області заяву про вчинення кримінальних правопорушень. Так, як уповноваженими особами Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Полтавській області не виконані вимоги ст. 214 КПК України, 28.02.2025р. ухвалою Слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави у справі № 554/2444/25 скаргу арбітражного керуючого Гусара І.О., виконуючого обов`язки керівника ТОВ "Сервіс Ойл", на бездіяльність уповноважених осіб Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 29.01.2025 року за вих. №02-01/40-178 – задоволено та зобов`язано уповноважених осіб Полтавського РУПГУНП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за заявою арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича від 29.01.2025 року за вих. №02-01/40-178.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 06.02.2025 у справі № 552/4830/23 (провадження № 1-кс/552/346/25), серед іншого, клопотання/розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" арбітражного керуючого Гусара І.О. про часткове скасування арешту майна задоволено, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 30.03.2022 по справі № 554/2088/22 (провадження № 1-кс/554/2994/2022) арешт майна скасовано частково, а саме скасовано заборону органам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольській міській, районної, районної у місті Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії щодо реєстрації змін до відомостей про директора (керівника) ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (код ЄДРПОУ 38516938), та заборону вчиняти будь-які реєстраційні дії уповноваженими особами, щодо ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (код ЄДРПОУ 38516938) по всій території України, виключно в частині проведення вищезазначеними особами та органами дій на виконання ухвали Господарського суду Полтавської області від 28.11.2024 по справі № 917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", якою припинено повноваження керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та покладено виконання обов`язків керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; код ЄДРПОУ 38516938) на арбітражного керуючого розпорядника майна Гусара І.О.; надано дозвіл о органам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської та Севастопольській міській, районної, районної у місті Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, провести реєстраційні дії щодо реєстрації змін до відомостей про директора (керівника) ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (код ЄДРПОУ 38516938) виключно в частині проведення вищезазначеними особами та органами дій на виконання ухвали Господарського суду Полтавської області від 28.11.2024 по справі № 917/119/24 про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124959848)
18.12.2025 до Єдиного державного реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про зміну до відомостей про директора (керівника) ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" на ОСОБА_3 .
В порядку виконання обов`язків керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" арбітражним керуючим Гусарем І.О. було виявлено несанкціоноване використання печатки Товариства. Так, арбітражним керуючим від ОСОБА_1 було отримано печатки та штампи ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", окрім печатки основної. З огляду на те, що таку печатку передано не було, її (печатку) оголошено втраченою, про що в газеті "Урядовий кур`єр" було розміщено відповідне повідомлення (№66 (318) від 04.04.2025р.). В подальшому для використання в господарській діяльності виготовлено дублікат такої печатки. 
Арбітражним керуючим Гусарем І.О. встановлено використання печаток ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" без відома арбітражного керуючого після передачі арбітражному керуючому печаток та штампів боржника на виконання судового рішення, а також виготовлення дублікату основної печатки. У зв`язку з цим арбітражним керуючим готується повідомлення в правоохоронні органи про виявленні факти.
Позивач за зустрічним позовом в обґрунтування заявлених вимог зазначає, що в період з кінця листопада 2024 року включно по січень 2025 року ОСОБА_1 , будучи обізнаним про відсутність у нього повноважень на виконання обов`язків керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", достеменно розуміючи про незаконність своїх дій, перевищуючи свої повноваження, самовільно переклав на себе обов`язки керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" та здійснив підроблення офіційних документів про нарахування заробітної плати та виплати заробітної плати поза межами фонду такої плати. Вказує, що ОСОБА_1 було надмірно виплачено заробітну плату під час виконання ним обов"язків директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" без достатніх на те правових підстав, що свідчить про розтрату майна ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". Зокрема, ОСОБА_1 без належного обґрунтування (відсутність документу) здійснено виплату заробітної плати за грудень 2024 року у розмірі 304 481,33 грн та за січень 2025 року у розмірі 263 120,76 грн. У загальній сумі виплата заробітної плати ОСОБА_1 за ці два місяці становить 567 602,09 грн. За розрахунком позивача за зустрічним позовом виплата належної ОСОБА_1 заробітної плати за грудень 2024 року та січень 2025 року, виходячи із посадового окладу провідного юрисконсульта 800 доларів США на місяць та максимальної надбавки 70% посадового окладу ( п. 3.1. строкового трудового договору від 12.08.2022), на 453 961,05 грн (567 602,09 грн - 113 641,04 грн) перевищила суму, яка б належала до сплати провідному юрисконсульту Остапенку О.П., які позивач за зустрічним позовом просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". 
Дослідивши матеріали справи суд встановив таке. 
Згідно з п.12.4 Статуту ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" у чинній редакції, трудові доходи найманого працівника Товариства визначаються трудовим договором, контрактом.
12.08.2022 між ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" та ОСОБА_1 було укладено строковий трудовий договір (а.с. 16-17 т. 1).
Відповідно до строкового трудового договору ОСОБА_1 прийняли на роботу за професією (посадою) провідний юрисконсульт.
Згідно з п. 3.1 строкового трудового договору від 12.08.2022 за виконання обов`язків, передбачених цим договором, працівнику встановлюється посадовий оклад в гривні по курсу Національного банку України еквівалентно іноземній валюті (долар США) у розмірі 800 доларів США на місяць, а максимальна надбавка становить 70 % посадового окладу. Встановлюється надбавка за складність та напруженість праці в розмірі 70% посадового окладу за відпрацьований час. 
Виплата заробітної плати проводиться в гривнях по курсу Національного банку України на] на умовах і в строки, передбачені Положенням про оплату праці і преміювання працівників ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" крім працівників бурових бригад (зі змінами). Надбавки, доплати і інші виплати встановлюються відповідно до Положення про оплату праці і преміювання працівників ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" крім працівників бурових бригад (зі змінами), іншими Положення, які стосуються заробітної плати. 
Відповідно до п. 3.2. строкового трудового договору від 12.08.2022 виплата заробітної плати Працівникові здійснюється в гривнях в робочі дні: 
- 22 числа поточного місяця - виплата, що складається з розрахунку (тарифної ставки), посадового окладу з врахуванням доплат і надбавок, що носять постійний характер, пропорційно відпрацьованих в першій половині місяця кількості годин;
- 7 числа наступного місяця - остаточний розрахунок по заробітній платі;
- 28 числа наступного місяця - виплата премії за результатами фінансово-господарської діяльності за попередній місяць.
Якщо день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим днем, заробітна плата виплачується напередодні.
Таким чином, відповідач та позивач за зустрічним позовом за взаємною згодою домовились про розмір місячного посадового окладу провідного юрисконсульта ОСОБА_1 , який становить 800 доларів на місяць, а також максимальна надбавка в розмірі 70 % посадового окладу на місяць.
Наказом директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" ОСОБА_2 № 4-к від 24.01.2024 на провідного юрисконсульта Остапенка О.П. також покладено повноваження директора ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", до закінчення дії військового стану. При цьому, будь-яких змін умов та розміру оплати праці ОСОБА_1 порівняно з строковим трудовим догвором від 12.08.2022 встановлено не було. 
Позивач за зустрічним позовом зазначає, що ОСОБА_1 без належного обґрунтування здійснено виплату заробітної плати за грудень 2024 року у розмірі 304 481,33 грн та за січень 2025 року у розмірі 263 120,76 грн, У загальній сумі виплата заробітної плати ОСОБА_1 за ці два місяці становить 567 602,09 грн.
Водночас за розрахунком позивача за зустрічним позовом загальна сума заробітної плати та максимальної надбавки за грудень 2024 року та січень 2025 року в гривневому еквіваленті має становити 113 641,04 грн. Таким чином, виплата належної ОСОБА_1 заробітної плати за грудень 2024 року та січень 2025 року, утримань із заробітної плати та єдиного соціального внеску, виходячи із посадового окладу 800 доларів США на місяць та максимальної надбавки 70% посадового окладу, на 453 961,05 грн (567 602,09 грн - 113 641,04 грн) перевищила суму, яка б належала до сплати ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ".
На підтвердження здійснення виплат ОСОБА_1 заробітної плати за грудень 2024 року у розмірі 304 481,33 грн та за січень 2025 року у розмірі 263 120,76 грн позивач надав: відомість нарахування коштів № 2412123738 (Зарплата, аванси за 1 половину грудня 2025р) на карткові рахунки співробітників, відомість нарахування коштів № 2501023711 (Зарплата, аванси за 2 половину січня 2025р) на карткові рахунки співробітників, відомість нарахування коштів № 250234216 (Зарплата, аванси за 2 половину лютого 2025р) на карткові рахунки співробітників, відомість нарахування коштів № 2504025368 (Зарплата за березень 2025р) на карткові рахунки співробітників (а.с. 97-99т. 1).
Дослідивши вказані відомості нарахування коштів суд встановив, на вказаних документах відсутня відмітка банку "Виконано" (за виключенням відомості № 250234216) та докази накладення кваліфікованого електронного підпису (КЕП), відтак вказані відомості в розумінні ГПК України не є належними доказами здійснення ОСОБА_1 виплат саме в сумі 304 481,33 грн за грудень 2024 року та в сумі 263 120,76 грн за січень 2025 року.

За клопотанням позивача за зустрічним позовом про витребування доказів судом отримано інформацію про отримані доходи та утримані податки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та /або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 4 кварталу 2024 року по 2 квартал 2025 року (а.с. 67-69 т. 2).
Згідно отриманих з відповідного реєстру відомостей ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" було виплачено ОСОБА_1 заробітну плату в грудні 2024 року - 122 695,90грн, в січні 2025 року - 121 815,97грн. 

_______________________________________________________________________

Суд встановив, що виходячи із посадового окладу ОСОБА_1 в сумі 800 доларів США на місяць та максимального розміру надбавки у розмірі 70% посадового окладу за відпрацьований час (що становить 560 доларів США), які передбачені строковим трудовим договором ( п.3.1), розмір виплат має становить 1 360 доларів США (800 доларів США (посадовий оклад + 560 доларів США надбавки) на місяць. 
Згідно Додатку 2 до Колективного договору ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" (Терміни виплати заробітної плати працівникам Товариства) остаточний розрахунок по заробітній платі здійснюється 7 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем в гривнях за курсом Національного банку України,на останній календарний день звітного місяця (а.с. 148-166 т. 1)
Таким чином, посадовий оклад та максимальна надбавка ОСОБА_1 мали становити:
1) у грудні 2024 - 1 360 доларів США, що станом на 31.12.2024 за офіційним курсом НБУ (за 1 дол. США = 42,039грн) еквівалентно 57 173,04грн (фактично дохід за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків склав 122 695,90грн); 
2) у січні 2025 - 1 360 доларів США, що станом на 31.01.2025 за офіційним курсом НБУ (за 1 дол. США = 41,8242грн) еквівалентно 56 880,91грн (фактично дохід за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків склав 121 815,97грн).

Враховуючи отриману інформацію з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про доходи та утримані податки по ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сума переплати за грудень 2024 року та січень 2025 за розрахунком суду склала 130 457,92грн (без урахування установлених законодавством України податків і зборів), у тому числі: 
за грудень 2024 року - 65 522,86грн (122 695,90 грн - 57 173,04грн = 65 522,86грн)
за січень 2025 року - 64 935,06грн (121 815,97грн - 56 880,91грн = 64 935,06грн). 

У відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 факт отримання ним коштів понад суми зазначені у довідці про доходи № СО000000004 від 02.05.2025 та відображені у відомостях про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам не заперечує. Разом з цим зазначає, що ним були повернуті кошти в касу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", що підтверджується заявою свідка - головного бухгалтера ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" ОСОБА_5 та квитанціями до прибуткового касового ордеру на загальну суму 627 981,51грн (а.с. 144-147 т. 1). 
В реагування на вищевикладене суд зазначає таке.
Статтями 88, 89 ГПК України встановлено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів. Свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти. 
Згідно з ч.1, ч.2 статті 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.
На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.
Отже, законом чітко визначено умови виникнення тих чи інших прав або обов`язків, пояснення свідків не є тими доказами, які можуть бути покладені в основу рішення.
Судом прийнято до уваги те, що у спірний ( період з кінця листопада 2024 року включно по січень 2025 року) ОСОБА_1 , будучи обізнаним про відсутність у нього повноважень на виконання обов`язків керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", достеменно розуміючи про незаконність своїх дій, перевищуючи свої повноваження, самовільно переклав на себе обов`язки керівника ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". Також, як свідчать матеріали справи, розпорядником майна ОСОБА_3 встановлено використання печаток ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" без відома арбітражного керуючого після передачі арбітражному керуючому печаток та штампів боржника на виконання судового рішення. 
Приймаючи до уваги те, що Череп О.М. займає посаду головного бухгалтера ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" і у спірний період була підконтрольною особою ОСОБА_1 , суд не може розцінювати її свідчення як достовірні. Крім цього заява свідка головного бухгалтера ОСОБА_5 не містить відомостей щодо розміру коштів, які, стверджує ОСОБА_1 , ним були внесені в касу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". 
Представлені суду на підтвердження внесення коштів понад суми, які підлягали виплаті, квитанції до прибуткових касових ордерів не приймаються судом до уваги в якості належних та допустимих доказів з огляду на таке.
Відповідно до п.11 Розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі - Положення) , затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 № 148 готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.
Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України.
За змістом п. 3 Положення, касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси.
Вказаним положенням затверджено бланк прибуткового касового ордера (форма № КО-1, далі - ПКО), який є первинним документом використовується для оформлення надходжень грошових коштів у касу підприємства.
Даний документ має дві частини: "корінець" ПКО і відривна квитанція до ПКО. Обидві частини цього документа обов`язково підписуються касиром підприємства або особою, що здійснює його функції і головним бухгалтером підприємства. Після чого документ скріплюється печаткою підприємства.
Після отримання готівки до каси підприємства відривна квитанція видається особі, яка здійснила це внесення. "Корінець" ПКО залишається в касі підприємства і обов`язково реєструється в журналі прибуткових і видаткових касових документів (п. 33 розділу ІІІ Положення).
Обов`язковими реквізитами при заповненні "корінця" і відривної квитанції цього бланка є: назва підприємства, податковий код підприємства, порядковий номер документа, дата складання документа, кореспондуючий рахунок бухгалтерського обліку, що використовується при проведенні даної операції, сума, яка вноситься до каси підприємства (проставляється цифрами), найменування організації або прізвище, ім`я та по батькові того, від чийого імені вноситься готівка в касу підприємства, сума прописом (дублюється отримана сума прописом), назва документа, на підставі якого вноситься готівка, підписи уповноважених на це осіб (касира підприємства або особи, що здійснює його функції і головного бухгалтера підприємства).
Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 335/8855/15-ц.
Разом з цим, у наданих відповідачем за зустрічним позовом квитанціях до прибуткових касових ордерів (а.с. 145-147 т. 1) підставою несення готівка вказано "повернення коштів працівником" без зазначення в рахунок переплати за який місяць здійснюється повернення коштів. При цьому суд констатує, що відповідачем надано квитанції до прибуткових касових ордерів, які датовані, зокрема, 05.12.2024 , 09.12.2024, 17.12.2024. За наданими ОСОБА_1 квитанціями до прибуткових касових ордерів мало місце часткове повернення коштів ще на початку грудня 2024, в той час як заробітна плата за грудень 2024 року підлягала виплаті 07.01.2025 (див. Додаток 2 до колективного договору ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ", а.с. 162 т. 1). Тобто ОСОБА_1 не будучи обізнаний про те, що йому будуть надлишково сплачені кошти в грудні 2024 року, вже здійснив їх повернення на початку грудня 2024 року. 
Крім того, після складання до передачі в касу видатковий касовий ордер реєструються бухгалтером у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів (п. 33 розділу ІІІ Положення).
При цьому, реквізити касового ордеру "Найменування підприємства (установи, організації)" та "Прибутковий касовий ордер № повинні збігатися з номером та датою реєстрації ордера в журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів.
Разом з цим, витягу з журналу реєстрації прибуткових і видаткових касових документів для підтвердження реальності отримання надходжень готівки до каси суду не надано.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження повернення в касу ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" коштів понад суми, які підлягали виплаті згідно строкового трудового договору від 12.08.2022. 
Також суд зауважує, що ОСОБА_1 надав квитанції до прибуткового касового ордеру за якими, як стверджує, здійснив повернення надлишково отриманих коштів на загальну суму 627 981,51грн, в той час арбітражний керуючий Гусар І.О. у зустрічній позовній заяві вказує про наявність переплати по заробітній платі у ОСОБА_1 сумі 453 961,05грн. 
Позовні вимоги ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" за зустрічним позовом про наявність переплати по заробітній платі у ОСОБА_1 саме в сумі 453 961,05грн. не підтверджені належними та допустими доказами.
Суд встановив, що виплати ОСОБА_1 посадового окладу та надбавки до посадового окладу у завищеному розмірі на суму 130 157,92грн ( надмірно сплачено за грудень 2024 року - 65 522,86грн , надмірно сплачено за січень 2025 року - 64 935,06грн) здійснені без достатніх юридичних підстав, вказані збитки підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ". Відтак зустрічні позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню. В решті - зустрічні позовні вимоги заявлено безпідставно. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, оцінивши надані сторонами докази, зазначає, що позовні вимоги за первісним позовом є правомірними, обґрунтованими як поданими доказами, так і нормами права, відповідачем за первісним позовом не спростовані, а тому судом задовольняються. Позовні вимоги за зустрічним позовом в частині стягнення 130 157,92грн (без урахування установлених законодавством України податків і зборів) матеріальної шкоди обґрунтовані належними та нормами права і підлягають задоволенню. В іншій частині - зустрічний позов задоволенню не підлягає.

При цьому інші доводи та заперечення сторін судом почуті, проте не оцінюються як обґрунтовані та правомірні, оскільки не впливають на зроблені судом висновки.

Стосовно розподілу судових витрат.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При пред`явленні первісного позову позивачем згідно квитанції № 2416567567 від 13.05.2025 було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40грн (а.с. 18 т. 1). 
У відповідності до ст. 129 ГПК України у зв`язку задоволенням первісного позову сплачений судовий збір покладається на відповідача за первісним позовом.
При пред`явленні зустрічного позову позивачем платіжною інструкцією № 156 від 19.06.2025 було сплачено судовий збір в розмірі 5 447,54грн (а.с.76 т. 1 ). 
Враховуючи задоволення зустрічного позову частково, судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача за зустрічним позовом в сумі 1 565,50грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.232-233,237-238,240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити у повному обсязі. 

2. Скасувати наказ від 17.04.2025 р. № 14-к «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення» та поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді провідного юрисконсульта Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс ойл», вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; код ЄДРПОУ 38516938.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс ойл», вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; код ЄДРПОУ 38516938 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 1 179 503,52 грн (без врахуванням податків і зборів) та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

4. Зустрічний позов задовольнити частково.

5. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" ( вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000; код ЄДРПОУ 38516938) матеріальну шкоди в сумі 130 457,92грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 565,50грн. 

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

6. В іншій частині у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Повне рішення складено та підписано 25.05.2026

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Ореховська