Справа № 478/1397/24
Провадження № 2/185/1969/26
З А О Ч Н Е 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Садової К.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Казанківської селищної ради про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якому просив суд : визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. 
У обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 22.04.2005 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають чотирьох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 03.10.2017 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу сторони проживали окремо, про те діти залишились проживати із батьком. Відповідач проживала у різних містах – у місті Дніпро, Харкові, а також у смт Казанка і за кордоном. Відповідач участі у вихованні забезпеченні не приймає, життям дітей не цікавиться. Неповнолітні діти проживають із позивачем та знаходяться на його повному утриманні. Відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків матеріальної, участі у вихованні дітей не приймає, і допомоги на їх утримання не надає. Угода про сплату аліментів між сторонами не укладалась. З метою захисту прав дітей на належне утримання від матері, що проживає окремо, позивач вважає за необхідним звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Крім того, вважає що потребує врегулювання питання щодо належного оформлення місця проживання дітей із батьком. Наразі діти проживають із батьком протягом останніх семи років, він створив і має усі необхідні для нормального розвитку дітей умови, має можливість і бажання задовольнити гармонійний їх розвиток в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. 
Ухвалою від 22.10.2025 року дану цивільну справу прийнято до провадження суддею Юдіною С.Г., постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження. 
Органом опіки та піклування Казанківської селищної ради надані до суду письмові пояснення по справі. Зазначено, що в ході вивчення обставин справи встановлено що між батьками дітей відсутній спір щодо визначення місця проживання дітей. Мати дітей ОСОБА_2 надала письмову згоду на проживання дітей разом із батьком. Спір між батьками щодо місця проживання дітей відсутній. У зв`язку з відсутністю спору між батьками, підстав для надання висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей немає. Факт проживання дітей з батьком підтверджено під час обстеження умов проживання та за наявними матеріалами служби у справах дітей. Проведено обстеження умов проживання батька, встановлено що житлово-побутові умови є задовільними та відповідають потребам дітей, створені належні умови для їх проживання, виховання та розвитку. Батько належним чином виконує батьківські обов`язки, забезпечує утримання та догляд за дітьми. З урахуванням інтересів дітей, відсутності спору між батьками та згоди матері на проживання дітей разом із батьком, орган піки та піклування рекомендує проживання дітей разом із батьком. 
Ухвалою від 20.01.2026 закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. 
Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. 
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала.
Суд на підставіч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалює у справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.
Сторони з 22.04.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 03.10.2017 шлюб між сторонами розірвано.
Як зазначає позивач у позові після розірвання шлюбу сторони проживали окремо, діти залишились проживати із батьком. Відповідач у вихованні забезпеченні дітей не приймає, життям дітей не цікавиться. Неповнолітні діти проживають із позивачем та знаходяться на його повному утриманні.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано: копію акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 27.03.2024 року, яким встановлено що діти проживають разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 .
Також надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-підприємців про джерела/суми нарахованого доходу позивача. 
Згідно письмового пояснення органу опіки Казанківської селищної ради мати дітей ОСОБА_2 надала письмову згоду на проживання дітей разом із батьком. Спір між батьками щодо місця проживання дітей відсутній. 
Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5ст. 157 цього Кодексу.
Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1ст. 157 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Згідно пояснення органу опіки та піклування Казанківської селищної ради, між батьками відсутній спір щодо визначення місця проживання дітей, у зв`язку з чим висновок суду не надано. 
Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 49 ЦПК України, право на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, відмови від позову, зміни підстав або предмета позову належить виключно позивачеві.
Згідно зі ст. 175 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 49, 265 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.
Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити,чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що фактично спір щодо місця проживання дітей був ініційований батьком дитини, з яким діти і так фактично проживають і від якого мати дітей не вимагала та не вимагає зміни їх місця проживання.
Таким чином суд доходить висновку, що на час звернення позивача до суду з позовом про визначення місця проживання дітей, які фактично проживали і проживають разом з ним, між батьками був відсутній спір щодо місця проживання дітей. Тому суд вважає, що задоволення матеріально-правової вимоги позивача за такої ситуації є недоцільним і таким, що не призведе до виникнення бажаних позивачем наслідків, оскільки такі вже досягнуті сторонами з урахуванням їх домовленості між собою.
Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дітей має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання.
При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір.
Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 10 липня 2024 року у справі №127/16211/23.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про визначення місця проживання дітей заявлені позивачем передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця проживання дітей та принаймні існувати на час вирішення справи в суді.
Щодо вимоги заявника про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного.
Матеріалами справи встановлено що неповнолітні діти проживають з батьком, що підтверджується актом № 44 обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17.12.2025 року. Відповідачка у добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає. 
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд виходить з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків з догляду та матеріального забезпечення власних дітей.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових кошті; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, щорозмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Враховуючи те, що відповідачка є працездатною особою, суд вважає за можливе зобов`язати відповідачку виплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення старшою дитиною повноліття. 
Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви до суду, тобто з 15 жовтня 2024 року.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280-284ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Казанківської селищної ради про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів – задовольнити частково. 

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 15.10.2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави.

В іншій частині – відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи
Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації ВПО: АДРЕСА_1 . 
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 . 

Третя особа: орган опіки та піклування Казанківської селищної ради, ЄДРПОУ 43993535, місцезнаходження: Миколаївська область, Баштанський район, смт Казанка, вул. Центральна, 31. 

Суддя         С.  Г.  Юдіна