КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року місто Київ

справа № 761/1280/26 
апеляційне провадження № 33/824/2918/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Рівного Євгенія Олександровича на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва Левицької Т.В. від 18 березня 2026 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп. 

Не погоджуючись із постановою судді суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Рівний Є.О. подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі захисник зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції адвокатом Рівним Є.О. було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитися з матеріалами справи. На думку захисника, суд безпідставно відмовив у задоволенні цього клопотання, чим порушив вимоги статті 268 КУпАП та фактично позбавив сторону захисту можливості ознайомитися з матеріалами справи, що унеможливило надання ОСОБА_1 належної правової допомоги.

Також захисник посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про витребування сертифіката повірки спеціального технічного засобу, який використовувався під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий документ був відсутній у матеріалах справи, а ОСОБА_1 заперечував результати проведеного огляду.

Крім того відеозапис із бодікамери патрульного поліцейського, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить фіксації безпосереднього моменту проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та його результатів. При цьому огляд, за твердженням захисника, проводився за відсутності свідків, у зв`язку з чим результати такого огляду, на думку сторони захисту, є недійсними.

Окремо захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 одразу не погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та висловлював готовність пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я. Водночас ОСОБА_1 не міг залишити пасажирку, яка погано себе почувала. З огляду на настання комендантської години, морозну погоду та віддаленість медичного закладу, ОСОБА_1 просив працівників поліції спочатку підвезти пасажирку додому, який був по дорозі через декілька будинків, а після цього доставити його до лікаря для проходження огляду. Однак патрульні поліцейські відмовили у такому проханні, зазначивши, що вони не є службою таксі, унаслідок чого ОСОБА_1 був змушений відмовитися від проходження огляду в спеціалізованому медичному закладі.

В судове засідання, призначене на 19 червня 2026 року, ОСОБА_1 не з`явився. Адвокат Рівний Є.О. в судовому засіданні заявив клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не може бути присутнім у судовому засіданні у зв`язку з перебуванням у відрядженні.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Як убачається з матеріалів справи, скаржник не з`являвся і в попередні судові засідання, призначені на 29 травня, 5 червня та 12 червня 2026 року. При цьому адвокат Рівний Є.О. вже звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи з аналогічних підстав.

Так, у клопотанні про відкладення судового засідання, призначеного на 12 червня 2026 року, захисник зазначав, що скаржник не може прибути до суду у зв`язку з перебуванням у відрядженні за кордоном, а сам захисник не має можливості взяти участь у судовому засіданні через сімейні обставини. При цьому захисник повідомив, що відповідні докази будуть надані в судовому засіданні.

Суд задовольнив це клопотання та відклав розгляд справи на 19 червня 2026 року. Водночас у наступному судовому засіданні захисник повторно заявив клопотання про відкладення розгляду справи, однак доказів, на необхідність подання яких він посилався у попередньому клопотанні, суду не надав.

За таких обставин, з урахуванням повторної неявки скаржника, попереднього відкладення розгляду справи саме за клопотанням сторони захисту, а також відсутності належних доказів на підтвердження об`єктивної неможливості участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, суд розцінює подане клопотання як необґрунтоване та вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Рівний Є.О. в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність постанови суду першої інстанції, вислухавши пояснення з`явившихся осіб, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 553502, складеного 29 грудня 2025 року о 3 год. 13 хв. інспектором 2 взводу 7 роти 4 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Адаменком С.А., 29 грудня 2026 року о 2 год. 55 хв. в м. Київ, вул. Антоновича, 20, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Toyota Corola, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820. Результат позитивний - 0,75 ‰ проміле, номер тесту - 3510, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на належних, допустимих і достатніх доказах, досліджених у їх сукупності.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її відповідно до закону.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості - огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння також визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів, показники яких перевищують 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Із матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, тест № 3510. Результат огляду становив 0,75 проміле, тобто перевищував допустимий показник.

Факт проведення огляду, його результат, а також дотримання працівниками поліції передбаченої законом процедури підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, роздруківкою результату тесту, направленням на огляд до закладу охорони здоров`я, та відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено на місці зупинки за допомогою Alcotest Drаger 6820, прилад «ARНК-0477», тест № 3510, результат - 0,75 проміле. Результат огляду підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено, що огляд проведено у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення рухів. Також в акті зафіксовано результат огляду - 0,75 проміле.

Матеріали справи містять і направлення ОСОБА_1 до КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про забезпечення йому можливості пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я.

Відеозаписи з нагрудних камер (№ 472262, 476459) поліцейських узгоджуються з письмовими матеріалами справи. Із них убачається, що працівники поліції запитали у ОСОБА_1 , чи погоджується він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager, водій на проведення такого огляду погодився, після чого працівниками поліції було проведено відповідний огляд, за результатами якого встановлено 0,75 проміле алкоголю. Однак ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду, у зв`язку з чим працівники поліції запропонували йому пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я - КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10». Після цього ОСОБА_1 сів до службового автомобіля працівників поліції та вирушив разом із ними до зазначеного закладу охорони здоров`я. Однак, дізнавшись, що лікарня розташована на іншому кінці міста, він вирішив відмовитися від проходження медичного огляду та погодитися з результатом огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу. При цьому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що у разі незгоди з результатом огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, він має право пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, а також повідомили йому про правові наслідки погодження з результатом такого огляду.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Отже, сукупність досліджених доказів підтверджує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність відеофіксації проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, нездійснення фіксації його результатів, а також про проведення огляду за відсутності свідків є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

З відеозапису вбачається, що з 00:35:34 зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820. Перед проведенням огляду водій відкриває герметично запакований мундштук та вставляє його до приладу. Після цього працівник поліції демонструє роботу приладу шляхом проведення контрольного тесту, за результатами якого вмісту алкоголю у повітрі не виявлено. Надалі ОСОБА_1 самостійно здійснює видих у прилад для проведення огляду. Відеозапис також містить фіксацію подальших процесуальних дій, зокрема складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, у цьому випадку огляд ОСОБА_1 проведено із застосуванням спеціального технічного засобу та з фіксацією технічним засобом відеозапису. Оскільки проведення огляду було зафіксовано технічним засобом відеозапису, необхідності у залученні свідків не було. 

Не заслуговують на увагу й доводи захисника щодо відсутності в матеріалах справи сертифікату повірки спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду поліцейський інформує особу про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності, сертифікат перевірки типу засобу вимірювальної техніки, декларацію про відповідність та/або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Разом із тим матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 під час проведення огляду заявляв вимогу про надання відповідних документів на прилад або ставив під сумнів можливість його застосування до отримання результату огляду.

Крім того, з роздруківки тесту Drager Alcotest 6820 «ARHK-04774» убачається, що останнє калібрування приладу проведено 15 вересня 2025 року. З огляду на те, що міжповірочний інтервал для вимірювачів вмісту алкоголю у крові та видихуваному повітрі становить один рік, підстав вважати результат огляду недопустимим немає.

За таких обставин доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови суду першої інстанції у витребуванні сертифіката повірки спеціального технічного засобу є необґрунтованими.

Також не можуть бути прийняті доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 фактично був змушений відмовитися від проходження огляду в закладі охорони здоров`я через необхідність супроводити пасажирку, яка погано себе почувала.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та висловлював готовність пройти огляд у медичному закладі після того, як працівники поліції підвезуть пасажирку додому, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Надання згоди на проходження огляду в закладі охорони здоров`я не може обумовлюватися виконанням працівниками поліції дій, які не передбачені процедурою проведення огляду на стан сп`яніння. Обов`язок особи, яка не погоджується з результатами огляду, полягає у проходженні відповідного огляду у встановленому законом порядку, а не у визначенні додаткових умов його проведення.

Матеріали справи не містять належних доказів того, що стан пасажирки був таким, що об`єктивно унеможливлював проходження ОСОБА_1 огляду в закладі охорони здоров`я, зокрема не підтверджено необхідності надання їй невідкладної медичної допомоги або неможливості вирішення питання її подальшого пересування іншим способом. Самі по собі посилання на комендантську годину, морозну погоду та віддаленість медичного закладу не є обставинами, які звільняють водія від обов`язку пройти огляд у встановленому порядку у разі незгоди з результатами огляду на місці.

Крім того, працівники поліції не були зобов`язані забезпечувати доставлення пасажирки за місцем проживання перед проведенням огляду водія в закладі охорони здоров`я. Така вимога ОСОБА_1 фактично була додатковою умовою проходження медичного огляду, невиконання якої працівниками поліції не може розцінюватися як порушення процедури огляду або як обставина, що робила неможливим його проходження.

Отже, наведені доводи мають характер суб`єктивного пояснення причин подальшої поведінки ОСОБА_1 , однак не спростовують установленого факту проведення огляду на місці із застосуванням спеціального технічного засобу, фіксації цього огляду на відеозаписі та отримання відповідного результату.

Доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_1 на захист у зв`язку з ненаданням часу для ознайомлення з матеріалами справи також є необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується належним повідомленням. Отже, він мав достатньо часу для реалізації свого права на захист, у тому числі для звернення за правовою допомогою, укладення договору із захисником та ознайомлення з матеріалами справи.

Сам факт укладення договору про надання правової допомоги безпосередньо перед розглядом справи не свідчить про неможливість реалізації права на захист та не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, користуватися правовою допомогою захисника, заявляти клопотання та подавати докази. Водночас реалізація цих прав залежить від належної процесуальної поведінки самої особи та її захисника.

Стороною захисту було заявлено клопотання про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи, однак не наведено об`єктивних обставин, які б свідчили про неможливість такого ознайомлення до моменту судового засідання, зважаючи на те, що ОСОБА_1 був завчасно повідомлений про розгляд справи.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкладенні розгляду справи, оскільки така відмова не призвела до обмеження права ОСОБА_1 на захист, а судом було забезпечено можливість користування процесуальними правами, передбаченими КУпАП.

Отже, наявні у справі докази є послідовними, взаємопов`язаними та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно встановив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та обґрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Рівного Є.О. підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Рівного Євгенія Олександровича залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, - без змін. 

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов