КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/50/26 
Провадження № 3/552/91/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2026 м. Полтава

Суддя Київського районного суду м. Полтави Сингаївська Т.С., за участю секретаря судового засідання Годзенко Ю.І., адмінпритягуваного ОСОБА_1 , захисника адмінпритягуваного – адвоката Кулішова В.П., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2025 року о 21 год 47 хв водій  ОСОБА_1 за адресою: м.Полтава, вул.Зіньківська, буд.55, керував транспортним засобом Volksvagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою алкотестеру драгер чі у лікаря нарколога відмовився, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння фіксувалася із застосуванням технічних засобів відеозапису, а саме бодікамери 473050, 470699, згідно постанови КМУ 1103 від 17.12.2008, зі змінами від 20.01.2023, внесеними постановою КМУ 57 та згідно ст.266 КУпАП, без залучення свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що в той день він не керував автомобілем, за кермом була його дружина, він сидів поруч, ззаду сидів хрещеник їхньої куми та двоє дітей, вони їхали з с. Біологічне додому в с. Бричківку. Поліцейські себе нахабно поводили, штовхали його, у зв`язку із чим він телефонував на лінію "102", однак, в той день вони нікого так і не дочекалися. Скаргу на дії працівників патрульної поліції не подавав, оскільки на наступний день у нього вже все "перегоріло".
Захисник ОСОБА_1 адвокат Кулішов В.П. просив суд закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначав, що дії поліцейського та заповнення протоколу є незаконним та такими, що порушують права ОСОБА_1 , оскільки як вбачається з відеозаписів події, воне не містять фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту зупинки саме його. Коли поліцейські зупинили автомобіль за кермом перебувала дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні. Тобто факти, що викладені в протоколі, не підтверждують одну з основних ознак ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом, що виключає вину особи, що притягується за ч.1 ст130 КУпАП, оскільки така особа не є водієм, а пасажиром. На відеозаписах ОСОБА_1 постійно повторював, що він не є водієм і не має обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу патрульної поліції.
Допитана в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що 27.12.2025 вона керувала транспортним засобом, їхали з Біофабрики від кумів додому, в салоні було 5 людей, вона була за кермом, поруч сидів чоловік та біля нього ще сидів хрещений їхньої куми, ззаду сиділи двоє дітей. Коли проїхали інститут зв`язку та залізничний переїзд, після автоагрегатного заводу, їх зупинили поліцейські проблисковими маячками, підійшов поліцейський і спитав, чи вони перевозять військових, потім повідомили, що причиною зупинки є те, що закінчилася страховка, потім підійшов інший поліцейський і сказав, що вони із чоловіком помінялися місцями. Потім почався скандал. Поліцейські говорили на підвищених тонах і погрожували чоловіку, що складуть на нього протокол по ст.130, вимагали його документи.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.
У відповідності зі ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом встановлено, що водію ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №552567 від 27.12.2025 (а.с.1), картку обліку адміністративного правопорушення (а.с.3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, огляд не проводився (а.с.4), довідку УПП (а.с.5), копію постанови серії ЕНА №6422561 від 27.12.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.6), матеріали відеозйомки (а.с.7).
Ці докази є належними, допустимими та достатніми на підтвердження вини ОСОБА_1 у відмові, як водія, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.
Таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007, яке з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник вказують, що останній не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля перебувала його дружина, ОСОБА_2 .
Допитана в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що 27.12.2025 саме вона керувала транспортним засобом Volksvagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 . 
Однак, як вбачається з відеозаписів з місця події з нагрудних бодікамер поліцейських свідок ОСОБА_2 з початку відео не стверджує, що саме вона була за кермом. В подальшому з відеозапису (диск № 2, з 03 хвилини) вбачається, що працівник поліції запитує у ОСОБА_2 , чому вона не могла відразу сісти за кермо, на що остання декілька разів відповідає: «Вибачте нас!». Поліцейський робить неодноразово зауваження, що на дорозі гололід, у машині перебуває двоє малолітніхї дітей, а ОСОБА_1 рухався зі швидкістю близько 120 км/год та не хвилювався про їхню безпеку. Потім ОСОБА_1 говорить, що дружина далі за кермом поїде додому .
Крім того, як вбачається з відеозапису з бодікамери поліцейського (диск № 1, з 31 хвилини), ОСОБА_2 не заперечує, що її чоловік керував транспортним засобом та просить якось вирішити дану ситуацію, оскільки чоловік працює водієм маніпулятора. 
Показання свідка ОСОБА_2 , надані нею під час судового засідання, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, так як вони спростовуються іншими доказами по справі та свідок ОСОБА_2 є зацікавленою особою, оскільки перебуває у сімейних відносинах з ОСОБА_1 .
Також, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №552567 від 27.12.2025 відсутні пояснення ОСОБА_1 , що його дружина ОСОБА_2 керувала траснпортним засобом та що він не перебував за кермом автомобіля Volksvagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 . 
Вищезазначене спростовує пояснення водія ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні.
Виходячи з наведеного, вважаю, що  ОСОБА_1  дійсно вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, ступеню вини, особи порушника, приходжу до висновку, що на останнього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст .4 Закону України «Про судовий збір» з  ОСОБА_1  справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн 60 коп.
Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:
Визнати  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп на користь Державної судової адміністрації України (код ЄДРПОУ 26255795, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5).
Строк позбавлення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , права керування всіма видами транспортних засобів обчислюється з дня набрання постановою законної сили.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення. 
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя Т. С. Сингаївська