ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2026 року	справа № 380/16463/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно з відомостями системи «Резерв+» відносно позивача містяться відомості щодо порушення правил військового обліку. Проте позивач має уточнені військово-облікові дані (08.07.2024) та жодних сповіщень від ТЦК та СП не отримував, що, на його думку, вказує на неможливість порушення правил військового обліку. Крім цього, відносно позивача не було складено ані протоколу про виявлення порушення ним правил військового обліку, ані постанови про притягнення до адміністративного порушення, що підтверджується розширеними даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. На адвокатський запит від 31.07.2025 № 157-25 та на заяву від 04.08.2025 про досудове врегулювання спору від відповідача жодної відповіді не надходило. Вважає, що до Реєстру вносяться відомості саме про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП, а оскільки такого факту щодо нього не існує, то відповідні відомості внесені відповідачем безпідставно, що порушує його права. Тому звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою від 18.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, доказів правомірності оскаржуваних дій суду не надав, своїм правом на участь у судовому провадженні не скористався.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, та встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дата взяття на облік – 09.12.2008. 
Згідно з постановою військово-лікарської комісії від 02.10.2008 позивач визнаний «Непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час». Категорія обліку – військовозобов`язаний; військове звання – солдат; ВОС – 900025.
Згідно з військово-обліковим документом, сформованим у застосунку «Резерв+» 14.07.2025, та розширеними даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 30.07.2025 щодо позивача міститься відмітка «Порушення правил військового обліку». При цьому в графах «Відстрочка до», «Тип відстрочки», «Підстава зняття/виключення» інформація відсутня, а дата уточнення військово-облікових даних позивача 08.07.2024 (з відміткою «Дані уточнено вчасно»).
31.07.2025 представник позивача адвокат Примак Х.Б. направив на адресу відповідача адвокатський запит за вих. № 157-25, у якому просила надати інформацію про підстави внесення до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомостей про порушення позивачем правил військового обліку, дату внесення такої інформації, відомості про надсилання повісток та копію документа, на підставі якого було прийнято рішення про внесення відповідної інформації. Запит надісланий рекомендованою кореспонденцією з описом вкладення (поштове відправлення № 7905300237892) 01.08.2025.
04.08.2025 представник позивача направила на адресу відповідача заяву із вимогою внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та бази даних «Оберіг», а саме виключити інформацію про порушення позивачем правил військового обліку. Заява надіслана рекомендованою кореспонденцією з описом вкладення (поштове відправлення № 7905300238937) і вручена відповідачу 06.08.2025, що підтверджується інформацією поштового оператора.
Відповідач відповіді на адвокатський запит та заяву позивача не надав, заходів щодо виключення оскаржуваних відомостей з Реєстру не вжив.
Згідно з розширеними даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів станом на 30.07.2025 у графі «Правопорушення» містяться відомості: «Дані в цьому реєстрі відсутні».
Доказів складання щодо позивача протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку, направлення позивачу повісток (сповіщень), як і доказів вручення позивачу будь-яких повідомлень, відповідачем суду не надано.
Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ним правил військового обліку, позивач звернувся до суду з цим позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-XII).
Згідно з частинами першою, третьою статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає, зокрема: дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону № 2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною п`ятою статті 33 Закону № 2232-XII визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону № 2232-XII).
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі – Порядок № 1487).
Відповідно до пунктів 1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. До завдань територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить, зокрема, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі – Закон № 1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів – інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основним завданням Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України (пункт 1 частини першої статті 2 Закону № 1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи Служби зовнішньої розвідки України та розвідувального органу Міністерства оборони України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
З аналізу наведених приписів чинного законодавства слідує, що відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію бази даних. До Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в його базі даних такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пункт 20-1 частини першої статті 7 Закону № 1951-VIII визначає, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться дані саме про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку (статті 210, 210-1 КУпАП), що оформлюється у встановленому КУпАП порядку шляхом складання протоколу та/або винесення постанови про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Диспозиція статті 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Відповідно до частини третьої Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Отже, до повноважень відповідача належить притягнення військовозобов`язаного до відповідальності за порушення правил військового обліку з прийняттям відповідної постанови, а також внесення відповідачем до Реєстру таких даних про притягнення військовозобов`язаного до адміністративної відповідальності.
Слід зауважити, що відповідно до примітки до статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Згідно з пунктом 4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559, у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін у паперовій формі повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Судом встановлено, що позивач до подання позову звернувся до відповідача із заявою від 04.08.2025, яка була отримана відповідачем 06.08.2025, проте у встановлений п`ятиденний строк зміни до Реєстру внесені не були, відповіді по суті заяви позивач не отримав.
Як свідчать матеріали справи, позивач не був притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку, протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього не складався, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не виносилась. Дані відомості узгоджуються із Розширеними даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в яких у графі «Правопорушення» зазначено, що дані в реєстрі відсутні.
Відповідач протилежного не довів, доказів правомірності внесення до Реєстру відомостей про порушення позивачем правил військового обліку суду не надав.
Суд звертає увагу, що відповідно до статті 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Внесення до Реєстру (та, як наслідок, відображення у військово-обліковому документі позивача в застосунку «Резерв+») інформації про «порушення правил військового обліку» за відсутності факту притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтями 210 чи 210-1 КУпАП у встановленому Кодексом порядку, не відповідає вимогам пункту 20-1 частини першої статті 7 Закону № 1951-VIII та виходить за межі повноважень, наданих відповідачу як органу ведення Реєстру.
При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 18.07.2020 у справі № 216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. У спірних правовідносинах відповідач належними та допустимими доказами факт порушення позивачем правил військового обліку не задокументував та не довів.
Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що відомості про «порушення правил військового обліку» внесені до Реєстру щодо позивача безпідставно, у спосіб, що не передбачений законодавством, чим порушено гарантовані статтею 32 Конституції України права позивача, оскільки до бази даних, держателем якої є державний орган, внесена недостовірна інформація стосовно нього.
Суд також зазначає, що згідно з частиною першою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Тому навіть гіпотетична можливість притягнення позивача до відповідальності у випадку, якби відповідач виявив відповідні порушення, на момент розгляду справи відсутня з огляду на сплив строків накладення адміністративного стягнення.
Щодо доводу позивача про те, що ним вчасно (08.07.2024) уточнено військово-облікові дані, суд зазначає, що цей факт додатково підтверджується військово-обліковим документом «Резерв+», у якому міститься відмітка «Дані уточнено вчасно» з відповідною датою. Відповідач не надав жодних доказів того, що позивач отримував повістки (сповіщення), за якими не з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, або іншим чином порушив встановлені Порядком № 1487 правила військового обліку.
Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем правомірності оскаржуваних дій щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення позивачем правил військового обліку у встановленому процесуальним законом порядку не доведено.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Даючи оцінку діям відповідача, які зумовили звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення позивачем правил військового обліку не відповідають визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям правомірності та порушують права позивача, тому такі дії слід визнати протиправними.
Відповідно до частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.
З огляду на те, що судом задоволено позовні вимоги немайнового характеру, в силу приписів статті 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом судовий збір у розмірі 1 11,20 грн.
Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) правил військового обліку.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя  Желік О.М.