Справа № 638/9098/25
Провадження № 3/638/362/26
ПОСТАНОВА
Іменем України

05 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, який працює головним спеціалістом відділу бюджетного фінансування Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської ОДА, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2025 до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла вказана справа.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, 17.04.2025 року об 11-23 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 по пр-ту Науки, 11 у м. Харкові, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином ОСОБА_1 порушено вимоги п. 8.10., 2.3.б. ПДР.
Органом поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату час, місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
За таких обставин, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В судовому засіданні 10.06.2025 ОСОБА_1 вину у вчиненні ДТП не визнав та пояснив наступне. Він рухався на автомобілі «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Є.Єніна у м. Харкові та перетинав перехрестя із пр-том Науки. На перехрестя він виїхав на миготливий зелений – жовтий сигнал світлофору, дивився по сторонам, трохи знизив швидкість, щоб пересвідчитися, що водій автомобіля з правого боку, який почав рух, бачить ОСОБА_1 . В цей час він побачив автомобіль «Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_2 , водійка якого намагалася загальмувати, але не встигла та допустила зіткнення із лівою задньою частиною його транспортного засобу. Побачив автомобіль «Volkswagen Tiguan» вже безпосередньо перед зіткненням.
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні 10.06.2025 пояснила, що вона рухалася за кермом автомобіля «Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_2 по пр-ту Науки зі сторони вул. Європейська у м. Харкові, перетинала перехрестя з вул. Є.Єніна на дозволяючий зелений сигнал світлофора. В цей момент на перехресті з`явився автомобіль «Toyota Camry», який загальмував на шляху її руху. ОСОБА_2 задля уникнення ДТП гальмувала, але не встигла зупинитися, сталося зіткнення вказаних транспортних засобів. Її гальмівний шлях склав близько 5 метрів. Вважала, що водій «Toyota Camry» завершить маневр, але він різко зупинився на перехресті. Зазначила також, що можливо вона перевищила максимально допустиму швидкість, адже поспішала відвезти свою пасажирку ОСОБА_3 у лікарню для проведення обстеження головного мозку.
Допитана за клопотанням ОСОБА_2 у якості свідка ОСОБА_4 10.06.2025 надала наступні показання. Вона їхала у якості пасажира на передньому сидінні в автомобілі «Volkswagen Tiguan» під керуванням ОСОБА_2 . Вони поспішали по справах, за 20-30 метрів до перехрестя стали набирати швидкість, перетинали перехрестя на зелений сигнал світлофора, в цей момент на перехрестя виїхав автомобіль «Toyota Camry» та загальмував на шляху їх руху. ОСОБА_2 гальмувала, але не встигла зупинитися та в`їхала у задню частину «Toyota Camry». 
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення.
Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:
Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 322740 від 07.05.2025.
Схемою місця ДТП від 17.04.2025, у якій зафіксовано розташування транспортних засобів «Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_2 , «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 , місце їх зіткнення, світлофорний об`єкт, межі, параметри проїжджої частини, пошкодження транспортних засобів, а саме: автомобіль «Toyota Camry» - заднє ліве крило, задній бампер, задня ліва фара, автомобіль «Volkswagen Tiguan» - капот, передній бампер, решітка радіатора, ліва передня фара, переднє ліве крило та інш.
Особистими та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 17.04.2025, які є аналогічними тим, що вона надали в судовому засіданні.
Наведеними вище показаннями свідка ОСОБА_4 .
Циклограмою роботи світлофорного об`єкта на перехресті пр. Науки – вул. Бакуліна. 
Відеозаписами з камер відеоспостереження, на яких зафіксовано обставини ДТП, що сталася 17.04.2025 року за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На відеозаписі зафіксовано виїзд автомобіля «Toyota Camry» на перехрестя, наближення до нього з лівої сторони автомобіля «Volkswagen Tiguan» та зіткнення вказаних транспортних засобів. З відеозапису вбачається, що автомобіль «Toyota Camry» виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, перед зіткненням гальмував.
Постановою суду від 10.06.2025 клопотання ОСОБА_1 задоволено, по справі призначено судову автотехнічну експертизу обставин дорожньо-транспортної пригоди за матеріалами справи. На вирішення експертів ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса поставлені питання: 1) як повинні були діяти водії автомобілч марки «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 та марки «Volkswagen Tiguan» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 у даній дорожньо-транспортній ситуації згідно з вимогами Правил дорожнього руху?; 2) чи мали водії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді?; 3) які саме дії водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 під час керування транспотними засобами, починаючи з моменту виникнення небезпеки для руху, могли запобігти ДТП і якими саме вимог ПДР вони регламентовані?; 4) чи маються в діях водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України?; 5) якщо у діях водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 малися невідповідності вимогам Правил дорожнього руху то чи знаходилися такі дії, з технічної точки зору, у причинному зв?язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди?
17.04.2026 до суду надійшов Висновок експерта №8597 від 09.04.2026 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи. 
Згідно вказаного висновку у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 8.7.3 «ґ», «е», 8.10 Правил дорожнього руху України. 
У даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 визначалась шляхом виконання ним вимог п.п. 8.7.3 «ґ», «е», 8.10 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , Фінька ДО. не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 «ґ», «е», 8.10 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Volkswagen Tiguan, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.
3 причин, вказаних у дослідницькій частині висновку вирішити питання в частині чи мав водій автомобіля Volkswagen Tiguan, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді та чи вбачаються в діях водія автомобіля Volkswagen Tiguan, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, та чи знаходяться дані невідповідності у прямому
причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, - виходячи з автотехнічних досліджень експертним шляхом на даному етапі дослідження не представляється можливим. 
Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, у розумінні ст. 251 КУпАП, визнає їх належними, допустимими та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_1 у вказаному вище правопорушенні.
За результатами судового розгляду в межах протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 322740, суд доходить висновку щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 8.10. ПДР, згідно яких у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Також, в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.04.2025, згідно яких 17.04.2025, приблизно об 11-23 год., він, керуючи автомобілем Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , перетинав перехрестя вул. Єніна та пр. Науки згідно ПДР України на дозволяючий зелений сигнал світлофора та відчув удар у ліву частину автомобіля іншим ТЗ Volkswagen Tiguan, р.н. НОМЕР_2 .
Вказані письмові та наведені вище особисті пояснення ОСОБА_1 не спростовують висновки суду щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позицію ОСОБА_1 щодо руху через перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора суд оцінює критично, така версія подій спростована під час розгляду справи шляхом допиту потерпілої, дослідженням вищенаведених письмових доказів у справі, а також висновку експерта №8597 від 09.04.2026 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, які узгоджуються між собою та беззаперечно доводять порушення ОСОБА_1 вимог п. 8.10. ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 
Згідно висновку експерта №8597 на момент виїзду автомобіля Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 на перехрестя, був ввімкнений жовтий сигнал транспортного світлофора приблизно 2 с, що вказує на те, що виїзд був здійснений на жовтий сигнал світлофора, продовжував рух на червоний сигнал світлофора. Автомобіль Volkswagen Tiguan, р.н. НОМЕР_2 виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора.
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.
Розгляд провадження не було завершено протягом встановленого законодавством строку накладення адміністративного стягнення через проведення автотехнічної експертизи за клопотанням ОСОБА_1 .
Також слід зазначити, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 16 квітня 2019 року по справі № 927/623/18 вказав, що з правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
У зв`язку з наведеними обставинами, враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення та наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Крім того, по справі наявні судові витрати на проведення судової автотехнічної експертизи, за результатами якої складено висновок експерта №8597 від 09.04.2026, в розмірі 13740 грн 30 коп.
Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають порядок розподілу процесуальних витрат.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року і Протоколи 1,2,4,7,11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Згідно практики Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України». п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).
Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, врегулювання порядку розподілу процесуальних витрат, суд дійшов висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону - за правилами, закріпленими в КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються із, в тому числі витрат, пов`язаних із залученням експертів.
За приписами ч. 1 ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Частиною 1 ст. 126 КПК України встановлено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
У висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту. Процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Вказані вище висновки Верховного Суду є релевантними та застосовними у даній справі.
Ініціатором проведення у справі автотехнічної експертизи є особа, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , який заявив у суді відповідне клопотання.
Провадження у справі закривається судом у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (нереабілітуючі підстави).
Таким чином, процесуальні витрати на проведення судової автотехнічної експертизи за висновком №8597 від 09.04.2026, виконаної Харківським НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, в розмірі 13740 грн 30 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. 38, 247, 251-252, 279, 283-285КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Процесуальні витрати на проведення судової автотехнічної експертизи за висновком №8597 від 09.04.2026, виконаної Харківським НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, в розмірі 13740 грн 30 коп. стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя        Є.В. Невеніцин