ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/747/25	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: 
судді Рочняк О.В.,
секретар судового засідання Михайлюк А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи 
за позовом: Малого підприємства "Злагода" 
77551, вул. Тур`янська, 1 А, с. Мала Тур`я, Калуський район, Івано-Франківська область 
ел. пошта: mp.zlagoda@gmail.com
до відповідача: S.R.L ."ALEXSANDSOR" 
Republica Moldova, MD 3006, mun. Soroca, str. Testeamiteanu Nicolae, 8
про стягнення 3 716,03 доларів США 

представники сторін не з`явилися 
ВСТАНОВИВ: Мале підприємство "Злагода" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до  S.R.L ."ALEXSANDSOR" про стягнення 3 716,03 доларів США, яких: 3 539,08 доларів США - основний борг та 176,95 доларів США - пеня.
Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2025, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначив на 08.01.2026; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення, встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення; зобов`язав позивача в строк до 09.07.2025 здійснити переклад на румунську мову та направити суду нотаріально посвідчений переклад: позовної заяви з доданими до неї документами (3 примірники), ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2025 (3 примірники); доручення про вручення документів (3 примірники); підтвердження про вручення документа (3 примірники) та виклику (повідомлення) про день судового розгляду (3 примірники) для направлення відповідачу S.R.L ."ALEXSANDSOR" через Міністерство юстиції України (Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України) та зупинив провадження у справі № 909/747/25 до 07.01.2026.
Після надходження від Малого підприємства "Злагода" нотаріально посвідчених перекладів документів 17.09.2025, суд направив їх до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для вручення S.R.L ."ALEXSANDSOR", Republica Moldova, MD 3006, mun. Soroca, str. Testeamiteanu Nicolae, 8.
Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 08.01.2026, суд поновив провадження у справі № 909/747/25, відклав розгляд справи по суті на 21.05.2026, зобов`язав позивача в строк до 22.01.2026 здійснити переклад на румунську мову та направити суду нотаріально посвідчений переклад ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 08.01.2026 з додатками для направлення відповідачу S.R.L ."ALEXSANDSOR" через Міністерство юстиції України (Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України) та зупинив провадження у справі № 909/747/25 до 20.05.2026.
Після надходження від Малого підприємства "Злагода" нотаріально посвідчених перекладів документів 16.02.2026, суд направив їх до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для вручення S.R.L ."ALEXSANDSOR", Republica Moldova, MD 3006, mun. Soroca, str. Testeamiteanu Nicolae, 8.
09.04.2026 до відділу документального забезпечення, канцелярії суду від Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшли документи, складені в ході виконання на території Республіки Молдова №5059/13-25/1035 від 07.04.2026 (вх.№6680/26 від 09.04.2026).
У справах за участю нерезидентів для передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном господарськими судами застосовується Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 р.
В ч. 2 ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965) визначено, що кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією; b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців; c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.
З огляду на те, що документи в цій справі направлялись відповідачу у спосіб, передбачений Конвенцією і з дати направлення цих документів сплинуло більше шести місяців, суд вважає за можливе ухвалити в даній справі рішення та розглянути справу за наявними в матеріалах доказами.
Враховуючи те, що провадження у справі №909/747/25 суд зупинив до 20.05.2026, провадження у справі слід поновити.
21.05.2026 до суду електронною поштою, від позивача та його представника надійшли клопотання від 21.05.2026 (вх.№9610/26 та вх.№9647/26) про розгляд справи за відсутності представника.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Позиція позивача: позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення договірних зобов`язань за контрактом №1 від 05.07.2024 відповідач у повному обсязі не здійснив оплату отриманого товару, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 3 716,03 дол. США., на яку відповідачу нараховано пеню. 

Позиція відповідача: правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.
Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, надавши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
05.07.2024 між Малим підприємством "Злагода" (продавець) та компанією S.R.L ."ALEXSANDSOR" (покупець), укладено контракт №1, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язався поставляти і передавати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити наступну продукцію: пиломатеріали обрізні, не обрізні та пилопродукцію з хвойних та листяних порід деревини. 
В п. 2.1 контракту визначено, що умови поставки згідно FCA Інкотермс-2010 року (FCА - Мала Тур`я). Датою поставки продукції вважається дата відвантаження продавцем на умовах FCA Інкотермс-2010 року. Право власності на продукцію переходить до покупця з моменту відвантаження продукції на умовах FCA Інкотермс-2010 року.
За змістом п.3.3 контракту, оплата покупцем партії продукції - 100% його оплати здійснюється після виставлення продавцем рахунка-фактури шляхом банківського переказу на рахунок продавця. 
Згідно з п. 3.4 контракту, покупець зобов`язався здійснити оплату за відвантажений товар чітко, рівно і повністю за сумою, яка вказана в рахунках-фактурах (Інвойсах).
Загальна сума договору визначається у доларах і складає 300 000 грн доларів, плюс/мінус 100 доларів (п.3.7 контракту).
Відповідно до п.4.2 контракту, у разі не виконання або неналежного виконання сторонами своїх обов`язків будуть застосовуватися такі штрафні санкції, зокрема: - за порушення пункту 3.3 договору покупець оплачує продавцю пеню в розмірі 0,05% від суми.
Згідно з п.8.2 контракту, цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.
Відповідно до банківської виписки 23.07.2024 S.R.L ."ALEXSANDSOR" перерахувало МП "Злагода" передоплату за контрактом №1 від 05.07.2024 в сумі 3000 дол. США.
Відповідно до декларації про проходження митного контролю від 14.08.2024, МП "Злагода" відвантажило S.R.L ."ALEXSANDSOR" продукцію на суму 6 539,08 дол. США.
Також цього ж дня МП "Злагода" оформило рахунок-фактуру (Інвойс) №24 від 14.08.2024 на суму 6 539,08 дол. США.
Згідно з претензією від 10.12.2024 МП "Злагода" вимагало від S.R.L ."ALEXSANDSOR" сплатити заборгованість у розмірі 3 539,08 дол. США та 247 дол. США пені за прострочення оплати.
За порушення строків оплати поставленого товару позивач нарахував відповідачу 176,95 дол. США пені.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В силу вимог статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Контракт №1 від 05.07.2024, укладений між сторонами, за своєю правовою природою є договором поставки.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За змістом частинам 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Отже, враховуючи вимоги пунктів 2.1, 3.4 контракту та приписи частин 1, 2 ст. 692 ЦК України (покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів), граничний строк оплати відповідачем товару є дата відвантаження продукції - 14.08.2024.
За встановлених судом обставин, на виконання умов контракту позивач поставив відповідачу продукцію на суму 6 539,08 дол. США, яку відповідач оплатив частково в сумі 3000 дол. США.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).
Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання зобов`язань за контрактом у повному обсязі суду не надав.
За змістом статей 192 та 524 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов`язання може бути виражене у гривні або сторони в договорі можуть визначити грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Суд встановлює, чи визначено зобов`язання в іноземній валюті, чи у гривні з визначенням грошового еквівалента в іноземній валюті. У разі визначення зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір і вид іноземної валюти, що підлягає стягненню.
Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 539,08 дол. США основного боргу є обґрунтованими та належать до задоволення.
В ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У контракті сторони визначили, що у разі не виконання або неналежного виконання сторонами своїх обов`язків будуть застосовуватися такі штрафні санкції, зокрема за порушення пункту 3.3 договору покупець оплачує продавцю пеню в розмірі 0,05% від суми (п. 4.2 контракту).
Таким чином, визначена в п. 4.2 контракту штрафна санкція (пеня в розмірі 0,05% від суми) підпадає під визначення штрафу, оскільки не визначається за кожен день прострочення виконання зобов`язання. 
За не виконання договірного зобов`язання на підставі пункту 4.2 договору позивачем нараховано відповідачу 176, 95 дол. США (3 539,08 х 0,05) штрафу.
Суд провів перерахунок штрафних санкцій згідно з умовами п. 4.2 контракту (розмір штрафу - 0,05% від суми), відповідно до якого розмір штрафу становить 1, 77 дол. США (3 539,08 х 0,05%).
Відтак, з відповідача на користь позивача у зв`язку із порушенням строку оплати продукції належить стягнути 1,77 дол. США штрафних санкцій. 
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає до задоволення частково.
Судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком, сума судових витрат на професійну правничу допомогу позивача становить 12 000 грн 00 коп.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подано такі докази:
- договір про надання правової допомоги від 05.12.2024;
- акт виконаних робіт від 11.04.2025;
- платіжну інструкцію №108 від 05.05.2025 на суму 12 000 грн 00 коп.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 05.12.2024, укладеного між Малим підприємством "Злагода" (клієнт) та адвокатом Кажуком Василем Богдановичем (адвокат), клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах передбачених цим договором (п.1.1 договору).
Згідно з п.3.3 договору, адвокат має право представляти інтереси клієнта в судах зі всіма правами, наданими процесуальним законом позивачу (відповідачу) під час здійснення цивільного, адміністративного чи господарського судочинства та у всіх державних і правоохоронних органах, установах та організаціях, незалежно від форм власності.
Відповідно до п. 6.1 договору, за надання послуг адвокатом клієнт сплачує гонорар в сумі 12 000 грн. Оплата проводиться не пізніше третього дня після підписання договору.
В п.6.2 договору визначено, що сплата клієнтом гонорару підтверджується актами виконаних робіт та квитанцією про оплату за надані послуги.
11.04.2025 сторони підписали акт виконаних робіт, відповідно до якого адвокат виконав, а МП "Злагода" прийняло за договором про надання правової допомоги наступні юридичні послуги:
- надання правової консультації по справі, збір документів, подання запитів - 1500 грн 00 коп.;
- правнича допомога пов`язана з підготовкою до складення позовної заяви (вивчення нормативної-правової бази, судової практики по аналогічних справах, правової позиції Верховного суду) - 4000 грн 00 коп.;
- складення заяви - 4000 грн 00 коп.;
- представництво інтересів клієнта в суді - 3 500 грн 00 коп.
Всього сума наданих послуг складає 12000 грн 00 коп.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК Украни).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи зазначене, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібні за змістом висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та у додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22).
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123- 130 Господарського процесуального кодексу України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Як зазначено вище, вартість наданих відповідачу адвокатським об`єднанням послуг склала 12 000 грн 00 коп. 
Дослідивши матеріали заяви, оцінивши вказані в акті виконаних робіт від 11.04.2025 надані адвокатом послуги, суд вважає, що така послуга, як надання правової консультації по справі, збір документів, подання запитів вартістю 1 500 грн 00 коп. поглинається такою послугою, як підготовка та складання позовної заяви, вартість яких становить 8 000 грн 00 коп. 
Стосовно представництва інтересів клієнта в суді суд зазначає, що адвокат в цій справі не брав участі в судових засіданнях, тому підстави для відшкодування за рахунок відповідача витрат позивача на представництво його інтересів адвокатом в суді в розмірі 3 500 грн 00 коп. відсутні.
З огляду на викладене, керуючись такими критеріями, як обґрунтованість і пропорційність, враховуючи критерій розумності розміру витрат на правову допомогу, виходячи з конкретних обставин цієї справи суд дійшов висновку про те, що доведеними та обґрунтованими є витрати позивача на правову допомогу у сумі 8 000 грн 00 коп.
Враховуючи, що спір між сторонами у цій справі вирішено шляхом часткового задоволення позову, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати позивача на професійну правничу допомогу та судовий збір суд покладає на відповідача пропорційно задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.
Стягнути з S.R.L ."ALEXSANDSOR" (Republica Moldova, MD 3006, mun. Soroca, str. Testeamiteanu Nicolae, 8) на користь Малого підприємства "Злагода" (77551, вул. Тур`янська, 1 А, с. Мала Тур`я, Калуський район, Івано-Франківська область, код ЄДРПОУ 19394585) 3539 (три тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) доларів США 08 центів основного боргу, 1 (один) долар США 77 центів штрафних санкцій, 2 885 (дві тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) грн 25 коп. судового збору та 7 622 (сім тисяч шістсот двадцять дві) грн 86 коп. витрат на правничу допомогу.
В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.05.2026.

Суддя О.В. Рочняк