ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

27 травня 2026 року	Справа №160/2129/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 - Військово-лікарської комісії, 20 регіональної військово-лікарської комісії, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

29.01.2026 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 - Військово-лікарської комісії, 20 регіональної військово-лікарської комісії, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (далі – відповідачі), в якому просить:
- скасувати постанову (довідку) Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про проведений медичний огляд ОСОБА_1 № 2025- 0911-1630-199 від 11.09.2025 року, затверджену 20 регіональною штатною військово-лікарською комісією та підтверджену 21.10.2025 року Центральною військово-лікарською комісією Міністерства Оборони України, як таку, що містить багато невідповідної інформації та не відповідає чинному законодавству в частині висновку за діагнозом;
- зобов`язати відповідачів прийняти та затвердити нову Постанову на підставі медичних висновків та досліджень, виданих лікарями-спеціалістами ВЛК у липні 2025 року щодо стану здоров`я ОСОБА_1 , та інших медичних документів щодо стану здоров`я ОСОБА_1 , яким встановити правильний висновок за діагнозом, зазначеним у Довідці (Постанові) та відповідний чинному законодавству висновок про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби;
- сприяти погодженню та видачі Свідоцтва про хворобу військовозобов`язаного ОСОБА_1 на підставі даних медичного огляду позивача військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким визнати військовозобов`язаного ОСОБА_1 непридатним до військової служби.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.09.2025 року Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 було прийнято постанову (довідку) № 2025-0911-1630-199, якою ОСОБА_1 визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Вважаючи, що вказана постанова ВЛК суперечить дійсним обставинам справи, містить неправдиві відомості щодо проходження медичного огляду та прийнята всупереч медичним висновкам лікарів-спеціалістів, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та просить скасувати спірну постанову ВЛК, а також зобов`язати відповідача прийняти нову постанову про визнання його непридатним до військової служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2026 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 27.02.2026, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
23.02.2026 від ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи наступним. Позаштатна військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_3 11.09.2025 року визнала позивача придатним до військової служби, згідно довідки від 11.09.2025 № 2025-0911-1630-199. Представник зауважує, що суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача, оскільки означені питання є дискреційними повноваженнями військово - лікарської комісії. Позивач не надав доказів, що при прийнятті оскаржуваного рішення не прийняв до розгляду від нього чи лікарняного закладу, в якому позивач проходив обстеження будь-які медичні документи, які є в наявності та містять інформацію про певні захворювання позивача, які б при розгляді могли вплинути на зміст рішення ВЛК щодо придатності позивача до військової служби.
Також у відзиві представник ІНФОРМАЦІЯ_3 звертає увагу, що правильне найменування відповідача - військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була утворена зі складу лікарів Комунального некомерційного підприємства «Клінічної лікарні швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради, розміщеної за адресою: 49000, м. Дніпро вул. Філософська, 62. Також, представником долучено до справи витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 29.04.2025 №1, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_3 з 29.04.2025 перейменовано в ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Досліджуючи питання належного відповідача, суд зазначає, що відповідно до пункту 2.1 глави 2 Розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі — ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови.
Отже, нормами чинного законодавства передбачено створення позаштатних ВЛК, які наділені повноваженнями приймати постанови, що підлягають оскарженню.
Разом з тим, згідно з пунктом 3.1 глави 3 Розділу ІІ вказаного Положення, контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі — ТЦК та СП).
Приписами частини 3 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам). 
Аналіз наведених норм свідчить, що адміністративна процесуальна дієздатність пов`язана із наявністю у суб`єкта статусу юридичної особи або статусу посадової/службової особи.
Як убачається з матеріалів справи, військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_2 (утворена зі складу лікарів КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» ДМР) є позаштатною комісією та не володіє статусом окремої юридичної особи у розумінні цивільного та процесуального законодавства.
Враховуючи, що така ВЛК утворена саме при ІНФОРМАЦІЯ_3 , а керівник зазначеного ТЦК та СП безпосередньо здійснює контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду, бере участь у забезпеченні її діяльності та формуванні відповідних документів, належним відповідачем у таких правовідносинах є саме територіальний центр комплектування та соціальної підтримки як юридична особа.
Щодо доводів представника ТЦК та СП про необхідність врахування точного найменування відповідача, суд зазначає, що згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 29.04.2025 № 1, з 29 квітня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 вважається перейменованим у ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Разом з тим, суд звертає увагу, що відзив на позовну заяву подано представником від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 , і саме під цим (попереднім) найменуванням орган наразі зареєстрований у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС. Оскільки вказані зміни стосуються перейменування однієї й тієї ж юридичної особи (без її зміни чи реорганізації), суд приймає поданий відзив та здійснює розгляд справи стосовно належного відповідача з урахуванням наявних відомостей в ЄДР та системі «Електронний суд».
26.02.2026 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій заначено, що під час проходження ВЛК не були прийняті до уваги медичні документи, надані позивачем, а також записи в електронній системі охорони здоров`я (ЕСОЗ) щодо історії хвороби та результатів досліджень, лікування позивача (окрім як лікарем-хірургом ВЛК ОСОБА_2 ); також було проігноровано консультативний висновок лікаря-хірурга ВЛК ОСОБА_2 , який поставив вірний діагноз позивачу та зробив по ньому правильний висновок про непридатність позивача до військової служби за ст. 64 п. «а» Розкладу хвороб. Представник позивача наполягає на порушенні процедури проходження ВЛК та процедурі розгляду скарги позивача на постанову (довідку) ВЛК до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, та вважає, що ЦВЛК не переглядав надані документи та не перевіряв належним чином відповідність постанови ВЛК встановленому діагнозу та вимогам Положення про військово-лікарську експертизу.
26.02.2026 від 20 регіональної військово-лікарської комісії до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи наступним. Відповідно до свідоцтва про хворобу від 31.07.2025 № № 2025-0730-1614-5713-7 “ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 ” військовозобов`язаному позивачу було встановлено діагноз Хронічна вертеброгенна радикулопатія L5, S1 зі стійким вираженим больовим та м`язово-тонічним синдромом на тлі остеохондрозу, спондилоартрозу, нестабільного антеспондилолістезу L4 ІІ-ІІІ ступеню зі стенозом хребетного каналу на рівні L4 (зміщення L4 при флексії 14 мм, в стані розгину 17 мм), що в свою чергу підпадає під дію статті 64 б графи ІІ Розкладу хвороб Положення № 402. Представник зазначає, що встановлений позивачу діагноз належить саме до пункту «б» ст. 64 Розкладу хвороб Положення № 402, а саме «остеохондропатії хребта (кіфози, структурні та неструктурні сколіози III ступеня) з помірною деформацією грудної клітки та порушенням функції зовнішнього дихання II ступеня за рестриктивним типом». 
09.03.2026 представник ІНФОРМАЦІЯ_1 долучив до матеріалів справи направлення відповідача на проходження позивачем ВЛК, роздруковане з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
12.03.2026 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив 20 регіональної військово-лікарської комісії в якій заначено наступне. Про процедуру розгляду (перевірки) та затвердження свідоцтва про хворобу відповідачі не повідомили, чим на думку представника, порушили процедуру ознайомлення військовозобов`язаного з результатами проведення медичного огляду щодо нього та принцип прозорості проведення військово-лікарської експертизи в Збройних силах України. Також, представник зазначає, що звернувшись у жовтні 2025 року в досудовому порядку зі скаргою на постанову (довідку) ВЛК від 11.09.2025 року одразу до ЦВЛК Міністерства оборони України, керувався принципом доцільності, досвідченості та діяв в рамках норм Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних сил України.
27.05.2026 від представника позивача до суду надійшло клопотання про витребування у відповідачів наступних доказів по справі: 
- Свідоцтво про хворобу № 2025-0730-1614-5713-7 від 31.07.2025 року, винесене ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 
- Протокол засідання ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31.07.2025 року - до Свідоцтва про хворобу № 2025-0730-1614-5713-7 від 31.07.2025 року; 
- Протокол засідання 20 регіональної ВЛК від 11.09.2025 року до Постанови (довідки) ВЛК № № 2025-0911-1630-199 від 11.09.2025 року.
Щодо клопотання представника позивача про витребування доказів, суд зазначає, що відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Розгляд цієї справи відбувається в межах заявлених позовних вимог, предметом яких є перевірка законності та правомірності постанови (довідки) ВЛК № 2025-0911-1630-199 від 11.09.2025 року про визначення ступеня придатності позивача до військової служби.
Дослідивши перелік документів, які просить витребувати представник позивача, суд зазначає, що ці документи стосуються інших, раніше проведених медичних оглядів та окремих правовідносин, які не є предметом спору у цій справі. Наявність або відсутність зазначених документів від липня 2025 року не впливає на встановлення правомірності дій відповідача під час винесення оскаржуваної постанови (довідки) ВЛК від 11.09.2025 року.
27.05.2026 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів по справі.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З матеріалів справи вбачається, що позивач протягом декількох років проходив медичні огляди ВКЛ та кожного разу був визнаний придатним до служби у військовій частині забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони.
Також, згідно висновків лікаря неврапотолога від 02.12.2024 та лікаря хірурга від 24.07.2025, позивач визнавався непридатним до військової служби на підставі статті 64А графи ІІ Розкладу хвороб. При цьому, відповідні свідоцтва про хворобу не були затверджені регіональною ВЛК, у зв`язку з чим ОСОБА_1 направлявся на повторний огляд військово-лікарської комісії.
Так, 11.09.2025 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок якого встановлено діагноз: «М23.4 Вільне тіло в колінному суглобі («суглобна миша»), М54.17 Радикулопатія, попереково-крижовий відділ», опис діагнозу: «Хронічна вертеброгенна радикулопатія L5, S1 зі стійким вираженим больовим та м`язовотонічним синдромом на тлі остеохондрозу, спондилоартрозу, нестабільного антеспондилолістезу L4 ІІ-ІІІ ступеню зі стенозом хребетного каналу на рівні L4 (зміщення L4 при флексії 14 мм, в стані розгину 17 мм). За рішенням 20-ї ШВЛК (прим. автора: ШВЛК — штатна військово-лікарська комісія)».
На підставі статті 64б графи ІІ розкладу хвороб, графи ТДВ, ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, про що складено довідку ВЛК №2025-0911-1630-199 від 11.09.2025.
Вважаючи, що ОСОБА_1 визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення неправомірно, позивач подав до ЦВЛК скаргу від 10.10.2025 на постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 №2025-0911-1630-199 від 11.09.2025. Скаргу направлено засобами поштового зв`язку та, відповідно до опису вкладення до поштового відправлення, до скарги долучено 23 дотатки медичної документації стосовно стану здоров`я ОСОБА_1 
Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України опрацювала скаргу позивача щодо оскарження постави військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.09.2025 № 2025-0911-1630-199 та листом від 21.10.2025 №598/4/25735 повідомила наступне. За даними наданих військово-медичних документів, встановлених діагнозів, відображених у консультативних заключеннях, висновках лікарів, даних інструментальних досліджень та згідно з постановою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.09.2025 № 2025-0911-1630-199, на підставі пункту "б" статті 64 графи ІІ Розкладу хвороб, ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Аналіз медичної документації свідчить, що всі результати обстежень на момент огляду враховано при прийнятті постанови ВЛК і зазначені у довідці ВЛК. Статті та пункти статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 до Положення) застосовано вірно. Наявність інших захворювань, не зазначених у довідці ВЛК, не підтверджено обґрунтованою медичною документацією. В той же час, на розгляд комісії не надано копій медичних документів, які підтверджують наявність захворювань обґрунтованих спеціальними методами досліджень, що відповідно до вимог Положення зумовлюють зміну ступеню придатності до військової служби. Отже, ЦВЛК ЗС України встановлено, що постанова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.09.2025 № 2025-0911-1630-199, стосовно ОСОБА_1 на момент проведення медичного огляду прийнято вірно, відповідно до вимог Положення, підстави для перегляду та скасування вказаної постанови ВЛК на теперішній час відсутні.
Вважаючи, такі дії відповідачів протиправними, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою. 
Суд вважає необхідним зауважити, що підставою звернення до суду стала незгода позивач із оцінкою діагнозу комісією ВЛК на предмет того, чи підпадає позивач під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності для проходження військової служби.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Станом на момент виникнення спірних правовідносин правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначав Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (ч.5 ст.22 Закону №3543-ХІІ).
Процедуру проведення військово-лікарської експертизи, станом на момент виникнення спірних правовідносин визначало Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 за № 1109/15800 (далі - Положення 402).
За приписами п.1.2 гл.1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 установлено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Документація, яка створюється (заповнюється) в процесі військово-лікарської експертизи, ведеться в паперовій або в електронній формі. Документування в електронній формі здійснюється із застосуванням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». 
Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).
Пунктом 2.3 розділу І Положення №402 врегульоване питання діяльності Центральної військово-лікарської комісії, за пп. 2.3.1 якого ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Відповідно до пп. 2.3.4 розділу І Положення №402 ЦВЛК має, зокрема, право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
За положеннями пп. 2.3.5 розділу І Положення №402 рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Пункт 2.4 розділу І Положення №402 визначає питання діяльності ВЛК регіону, відповідно до пп. 2.4.3 якого за рішенням ЦВЛК на ВЛК регіону, незалежно від адміністративно-територіальної зони відповідальності ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи, покладається розгляд, контроль, затвердження постанов позаштатних постійно діючих ВЛК та прийняття, скасування, перегляд постанов про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби.
За приписами пп. 2.4.4 розділу І Положення №402 на ВЛК регіону покладаються, зокрема: організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності;
контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення, поповнення, що прибуває для комплектування Збройних Сил України, з метою правильного розподілу його за родами військ, військовими частинами (кораблями), підрозділами та військовими спеціальностями, а також кандидатів на навчання за військовими спеціальностями з урахуванням стану здоров`я та фізичного розвитку; 
розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Підпунктом 2.4.5 розділу І Положення №402 установлено, що ВЛК регіону має, зокрема, право: 
оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; 
перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи; 
приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; 
приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).
Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд (пп. 2.4.6 розділу І Положення №402).
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (пп. 2.4.10 розділу І Положення №402).
Згідно з підпунктом 2.5.1 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Відповідно до підпункту 2.5.3 розділу І цього Положення до складу ВЛК (ЛЛК) ТЦК та СП входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів).
Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК (підпункт 2.5.4 розділу І Положення №402).
Підпунктом 2.8.1 розділу І Положення №402 передбачено, що ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.
ВЛК ТЦК та СП має право приймати постанови відповідно до цього Положення (підпункт 2.8.2 розділу І Положення №402)
Відповідно до пп. 2.8.3 розділу І Положення №402 ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.
На ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до п. 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ТЦК та СП покладається огляд інших громадян (підпункт розділу І 2.8.4 Положення №402).
У порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до п. 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. У воєнний час перевірка свідоцтв про хворобу з постановами про непридатність до військової служби проводиться за наданими на розгляд з ТЦК та СП медичними документами, а за медичними показаннями - шляхом проведення контрольного медичного огляду перед направленням на затвердження в штатні ВЛК (пп. 2.8.5 розділу І Положення №402).
Згідно п.1.1 гл.1 розділу ІІ Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Відповідно до п.1.2 гл.1 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
За приписами пп.10 п. 1.4 гл.1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд громадян, які зокрема, призиваються та проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період проводиться ВЛК ТЦК та СП за графою II, III Розкладу хвороб, ТДВ.
Главою 3 розділу ІІ Положення №402 регулюється медичний огляд військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період.
Так, згідно п. 3.1, 3.2 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.
Відомості з направлення, сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилаються до ІКС шляхом електронної інформаційної взаємодії.
Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.
ВЛК при ТЦК та СП заводить на кожного військовозобов`язаного картку обстеження та медичного огляду (додаток 13) у паперовій формі за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. Картка обстеження та медичного огляду скріплюється печаткою закладу охорони здоров`я (установи), в якому ця ВЛК проводить медичні огляди.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально.
Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально.
Постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу (п. 3.8 гл.3 розділу II Положення № 402).
Відповідно до п.3.11 гл.3 розділу ІІ Положення № 402, у разі коли лікарям ВЛК ТЦК та СП важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється лікарем - членом ВЛК на амбулаторне або стаціонарне обстеження з подальшим оглядом ВЛК ТЦК та СП, з унесенням відповідного запису про направлення до ЕСОЗ. Після проведення обстеження складається Акт дослідження стану здоров`я (додаток 10), який підписується керівником закладу охорони здоров`я (установи). Акт подається до ВЛК ТЦК та СП на розгляд. Якщо обстеження проводилось у закладі охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, то огляд проводиться госпітальною (гарнізонною) ВЛК.
За приписами п. 3.8 гл.3 розділу II Положення № 402, постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про придатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) доставляються до районного (міського) ТЦК та СП за місцем перебування військовозобов`язаного на обліку.
Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.
Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення), постанови про тимчасову непридатність оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про непридатність або тимчасову непридатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи), не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду направляються на перевірку до ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_9 . Електронний документ, яким оформлена постанова (свідоцтво про хворобу або довідка ВЛК), направляється в цей же строк на перевірку через ІКС. Перевірка здійснюється у п`ятиденний строк з дня надходження всіх документів.
За результатами перевірки та у разі виявлення помилок або відсутності необхідних підтверджуючих документів ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_9 відправляють засобами ІКС документи на доопрацювання до ВЛК районних, міських ТЦК та СП, з яких вони надійшли. ВЛК районних, міських ТЦК та СП доопрацьовують та повторно відправляють документи на повторну перевірку у п`ятиденний строк з дня повернення.
Як вище встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 протягом декількох років проходив медичні огляди ВЛК та був визнаний придатним до служби у військовій частині забезпечення.
Також, внаслідок прийняти висновків лікаря неврапотолога від 02.12.2024 та лікаря хірурга від 24.07.2025, позивач визнавався непридатним до військової служби на підставі статті 64А графи ІІ Розкладу хвороб. Та, відповідно до Положення №402 комісією ВЛК були сформовані відповідні свідоцтва про хворобу та направлені на затвердження до регіональної ВЛК. Проте регіональна ВЛК не затверджувала свідоцтва про хворобу та направляла ОСОБА_1 на повторний огляд військово-лікарської комісії.
Суд вважає необхідним зауважити, що предметом розгляду цієї справи є питання законності та правомірності постанови (довідки) військово-лікарської комісії № 2025-0911-1630-199 від 11.09.2025.
Так, згідно оскаржуваної довідки військово-лікарської комісії від 11.09.2025 № 2025-0911-1630-199, під час проходження обстеження та медичного огляду позивач на підставі статті 64б графи ІІ розкладу хвороб був визнаний придатним до військової служби.
Обґрунтовуючи протиправність такого висновку, позивач вказує на те, що під час прийняття спірної довідки військово-лікарської комісії від 11.09.2025 № 2025-0911-1630-199 щодо визначення ступеню придатності останнього до військової служби, відповідачами не враховано дані, вказані в наданих ним медичних документах.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами медичного огляду ОСОБА_1 , який проведено ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 (на базі Комунального некомерційного підприємства «Клінічної лікарні швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради), складено постанову, оформлену довідкою ВЛК від 11.09.2025 № 2025-0911-1630-199. 
Зі змісту вказаної довідки вбачається, що позивачу встановлено діагноз «М23.4 Вільне тіло в колінному суглобі («суглобна миша»), М54.17 Радикулопатія, попереково-крижовий відділ», опис діагнозу: «Хронічна вертеброгенна радикулопатія L5, S1 зі стійким вираженим больовим та м`язовотонічним синдромом на тлі остеохондрозу, спондилоартрозу, нестабільного антеспондилолістезу L4 ІІ-ІІІ ступеню зі стенозом хребетного каналу на рівні L4 (зміщення L4 при флексії 14 мм, в стані розгину 17 мм). За рішенням 20-ї ШВЛК (прим. автора: ШВЛК — штатна військово-лікарська комісія)». 
Отже, на переконання суду, військово-лікарська комісія врахувала виявлені у позивача хвороби, оцінила їх ступінь тяжкості, зазначила їхній діагноз у спірній довідці та, керуючись статті 64б графи ІІ розкладу хвороб, прийняла рішення про придатність позивача до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Суд зауважує, що позивач звертався до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України для перегляду оскаржуваного висновку, однак остання дійшла висновку, що діагноз встановлено за результатами всебічного обстеження, а оскаржувана постанова прийнята обґрунтовано, відповідно до вимог Положення.
Більш того, суд звертає увагу, що у листі Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 21.10.2025 №598/4/25735 за результатом розгляду скарги позивача від 10.10.2025 зазначено, що «статті та пункти статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 до Положення) застосовано вірно. Наявність інших захворювань, не зазначених у довідці ВЛК, не підтверджено обґрунтованою медичною документацією. В той же час, на розгляд комісії не надано копій медичних документів, які підтверджують наявність захворювань обґрунтованих спеціальними методами досліджень, що відповідно до вимог Положення зумовлюють зміну ступеню придатності до військової служби».
При цьому, суд вважає необхідним зауважити, що вся медична документація позивача була направлена до Центральної військово-лікарської комісії (ЦВЛК) разом із скаргою від 10.10.2025 року, що підтверджується матеріалами справи. До того ж, окремі медичні документи, зокрема висновки лікаря-невропатолога від 02.12.2024 року та лікаря-хірурга від 24.07.2025 року, вже виступали предметом дослідження військово-лікарських комісій вищих рівнів під час перегляду попередніх постанов ВЛК у межах раніше проведених процедур медичного огляду, де їм було надано належну правову та медичну оцінку.
Таким чином, суд доходить висновку, що довідка військово-лікарської комісії від 11.09.2025 № 2025-0911-1630-199 прийнята законно та обґрунтовано, з урахуванням даних, вказаних в наданих військовослужбовцем медичних документах.
Разом з тим, суд зазначає, що суд позбавлений можливості надавати оцінку діям лікарів-членів військово-лікарської комісії військової частини, в тому числі при визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб.
Так, Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 по справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".
За таких обставин, суд доходить висновку, що суд не вправі надавати оцінку діям лікарів ВЛК щодо дослідження ними медичної документації позивача та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі. Розглядаючи спори щодо оскарження висновків ВЛК, суд вправі перевіряти законність прийнятого рішення лише в межах дотримання встановленої процедури. Водночас, суд не може здійснювати власну оцінку підставності висновку, оскільки не має спеціальних знань у медичній сфері, а оцінка медичних показників виходить за межі його компетенції.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на відповідне Положення. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.
Таким чином, в контексті спірних правовідносин, станом на момент ухвалення рішення позивачем не доведено, а судом не встановлено протиправності рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 (на базі Комунального некомерційного підприємства «Клінічної лікарні швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради), яке оформлено довідкою від 11.09.2025 №2025-0911-1630-199 щодо придатності позивача для несення ним військової служби.
Підводячи підсумок викладеному, суд доходить висновку, що відповідач в спірних правовідносинах діяв з дотриманням норм чинного законодавства України, тому суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про скасування постанови (довідки) військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про проведений медичний огляд ОСОБА_1 № 2025- 0911-1630-199 від 11.09.2025.
За таких обставин, оскільки інші заявлені позовні вимоги є похідними, вони також не підлягають задоволенню. 
Інші доводи позивача не спростовують висновків суду по суті заявлених позовних вимог.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до вимог частини першої ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За приписами частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до частини четвертої ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із частини п`ятої ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132,139,193,241-246, 250, 251,257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 - Військово-лікарської комісії, 20 регіональної військово-лікарської комісії, Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про скасування постанови - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець