ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/6836/25	
Суддя І інстанції – Кисіль Р.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Коршуна А.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 визнання протиправними та скасування пунктів наказів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив:
визнати протиправним та скасувати п. 2.2, 4.3, 6, 7 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 23.05.2025 №648 «Про результати службового розслідування за фактом безпідставного нарахування додаткової винагороди у військовій частині НОМЕР_3 », в частині, що стосується позивача;
визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 28.05.2025 №672.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем жодними належними та допустимим доказами не підтверджено правомірність спірного наказу, розрахунку сум відшкодування та ступеня провини. Зазначає, що подання командирами підрозділів ВЧ НОМЕР_3 на розгляд командира ВЧ НОМЕР_3 рапортів та підсумкових бойових донесень на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова №168), здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства. Вважає, що за надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків не передбачена матеріальна відповідальність, адже в розумінні п. 4 ст. 1 Закону України Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 3 жовтня 2019 року № 160-IX (далі – Закон № 160-IX) визначений чіткий перелік способів завдання шкоди, до якого надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, не відноситься. Акцентує увагу на тому, що службове розслідування проведено не об`єктивно, без повного та всебічного дослідження обставин, без додержання норм діючого законодавства України.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено. 
Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що Саме Закон № 160-ІХ є спеціальною нормою у питаннях притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідальності у порівнянні з Наказом № 608. За результатами проведеного службового розслідування було встановлено вину щодо молодшого сержанта ОСОБА_2 , то згідно вимог ч. 2 ст. 4 Закону №160-ІХ матеріалами службового розслідування не доведено умови притягнення до матеріальної відповідальності, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди. Крім того, не вказано до якого саме виду матеріальної відповідальності притягується молодший сержант ОСОБА_2 : обмеженої, повної, підвищеної тощо. Згідно з вимогами ч. 8 ст. 8 Закону № 160-ІХ у разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди. Основним спірним питанням у даній справі є характер виконання бойових (спеціальних) завдань військовослужбовцями в період з 01.09.2024 по 30.09.2024, а саме їх безпосередня участь в районах ведення воєнних (бойових) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони. Службовим розслідуванням не було всебічно та у повному обсязі доведено належним чином характер виконання бойових (спеціальних) завдань військовослужбовцями окремих підрозділів військової частини НОМЕР_3 . По суті, доказовою базою вищезазначених висновків є лише оформлені документи щодо виплати додаткової винагороди (бойові розпорядження, журнали бойових дій, підсумкові бойові донесення) та пояснення відповідальних осіб за складення таких документів. Зазначені докази поставлено під сумнів, однак в спростування наведено лише суб`єктивне судження щодо характеру виконуваних бойових (спеціальних) завдань.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період виникнення спірних правовідносин позивач перебував на військові службі за контрактом у ВЧ НОМЕР_3 з 31.05.2023, що підтверджується довідкою від 09.06.2025 №3861, виданою ВЧ НОМЕР_3 .
Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту, Порядку № 608, на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 13 березня 2025 року № 302 «Про призначення службового розслідування за фактом безпідставного нарахування додаткової грошової винагороди у військовій частині НОМЕР_3 », з урахуванням наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29 березня 2025 року № 379 «Про продовження службового розслідування», наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 18 квітня 2025 року № 485 «Про продовження службового розслідування», проведено службове розслідування з метою встановлення причин безпідставного нарахування додаткової винагороди за вересень 2024 року із розрахунку 100 000,00 грн, а також причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення. 
За результатами службового розслідування складено Акт проведення службового розслідування за фактом безпідставного нарахування додаткової грошової винагороди у ВЧ НОМЕР_3 від 11.05.2025 №17693 (далі – Акт).
За змістом Акту вбачається, що наказ про проведення даного службового розслідування видано на підставі рапорту начальника фінансово-економічної служби – головного бухгалтера ВЧ НОМЕР_2 від 19.12.2024 вх.№28954, за змістом якого під час проведення перевірки документів, що підтверджують участь військовослужбовців в бойових діях та є підставою для виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000,00 грн , дані до вищого штабу щодо кількості військовослужбовців, залучених до ведення бойових дій, надано невірно.
Службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказів командира ВЧ НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) № 374 від 07.08.2024, №453 від 05.09.2024 та № 504 від 04.10.2024 визначені військовослужбовці, яким було нараховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн відповідно до Постанови №168, проте щодо таких військовослужбовців були відсутні відомості в журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 про безпосередню участь у бойових діях або виконанні завдання на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони, а виконувані підрозділами завдання відповідно до бойових розпоряджень підпадали під виплату «із розрахунку 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій» відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі – Порядок №260).
Зокрема, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) № 374 від 07.08.2024 з періодами виконання цих задач зазначений військовослужбовець взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_3 солдат ОСОБА_3 водій - лінійний наглядач відділення зв`язку взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_3 , якому нараховано виплату додаткової винагороди із розрахунку 100 000 грн за 31 день виконання завдань, проте, в журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 6 №48/дск з 06.07.2024 відомості про безпосередню участь військовослужбовців взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_3 у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні. В бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_3 № 1993/127дск від 30.06.2024, бойове розпорядженням командира ВЧ НОМЕР_3 від 30.06.2024 від 2009/127дск були визначені завдання взводу зв`язку - всебічне забезпечення підрозділів ВЧ НОМЕР_3 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не встановлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення колишнього тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_3 № 110/дск від 02.08.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 6 № 48/дск з 06.07.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагорода у розмірі 100 000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами), що є порушення фінансової та військової дисципліни. Різниця між коректним та некоректним нарахуванням сукупно складає 70 000,00 грн, що є сумою посягання на нанесення матеріальної шкоди, яка могла бути нанесена державі з причин порушення законодавства (підрозділ 3.1 Акту).
Крім того, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу № 453 від 05.09.2024 з періодами виконання цих задач зазначений солдат ОСОБА_4 водій - санітар медичного пункту ВЧ НОМЕР_3 , якому за 24 дня виконання завдань із розрахунку 100 000 грн нараховано додаткову винагороду 77419,35 грн. Цей військовослужбовець згідно військово-облікованої спеціальності 790037А/658 не відноситься до медичного персоналу медичних підрозділів (медичних підрозділів підсилення), а здійснював, як водій, всебічне забезпечення, що підпадає під виплату додаткової винагороди « 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій», що є порушення фінансової та військової дисципліни та вимог наказу Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами). За 24 дня нарахувань додаткової винагороди солдату ОСОБА_4 , який був на посаді водія - санітара медичного пункту ВЧ НОМЕР_3 , із розрахунку 30 000 грн на місяць, мало б бути нараховано та виплачено 24 000,00 грн. Різниця між коректним та некоректним нарахуванням складає 53 419,35 грн, що є сумою посягання на нанесення матеріальної шкоди, яка могла бути нанесена державі з причин порушення законодавства. В бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_3 від 31.07.2024 № 2516/127дск були визначені завдання медичному пункту - всебічне медичне забезпечення підрозділів ВЧ НОМЕР_3 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях або виконувати завдання на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не виявлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення колишнього начальника медичної служби - начальника медичного пункту ВЧ НОМЕР_3 № 129дск від 01.09.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 6 № 48/дск з 06.07.2024 по 19.08.2024, том 7 №48/дск з 20.08.2024 по 11.11.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання солдату ОСОБА_4 , який був на посаді водія - санітара медичного пункту ВЧ НОМЕР_3 , не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагорода у розмірі 100 000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, та з урахуванням роз`яснення стосовно виплат додаткової винагороди департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 11.04.2023 № 423/1952, оскільки відповідно до військово-облікованої спеціальності 790037А/658 не відноситься до медичного персоналу медичних підрозділів та за змістом завдання, які він виконував підпадає під виплату додаткової винагороди «із розрахунку 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (із розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій», що є порушення фінансової та військової дисципліни та вимог наказу Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами) (підрозділ 3.3. Акту).
Крім того, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) № 504 від 04.10.2024 перелічений особовий склад групи логістики ВЧ НОМЕР_3 , а саме: начальник служби лейтенант ОСОБА_5 - 30 днів; діловод старший солдат ОСОБА_6 - 30 днів; начальник служби капітан ОСОБА_7 - 26 днів; діловод старший солдат ОСОБА_8 - 30 днів; начальник служби молодший лейтенант ОСОБА_9 – 30 днів; діловод солдат ОСОБА_10 - 23 дня; начальник служби сержант ОСОБА_11 - 30 днів; начальник служби лейтенант ОСОБА_12 - 30 днів; діловод ст.солдат ОСОБА_13 - 30 днів; діловод ст.солдат ОСОБА_14 - 12 днів, яким нараховувалася додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. Особовому складу групи логістики ВЧ НОМЕР_3 , не рахуючи начальника логістики ВЧ НОМЕР_3 , який не зазначений в цьому переліку, за вересень 2024 року, сукупно нараховано 903332,43 грн. В журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 7 №48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, відомості про безпосередню участь військовослужбовців групи логістики ВЧ НОМЕР_3 у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не встановлено. У бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_3 № 2913/127дск від 31.08.2024 були визначені завдання групі логістики - всебічне логістичне забезпечення підрозділів ВЧ НОМЕР_3 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не виявлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення начальника логістики - заступника командира ВЧ НОМЕР_3 № 142дск від 01.10.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами), що є порушення фінансової та військової дисципліни. Різниця між коректним та некоректним нарахуванням сукупно складає 632 332,43 грн, що є сумою посягання на нанесення матеріальної шкоди, яка могла бути нанесена державі з причин порушення законодавства (підрозділ 3.11 Акту).
Крім того, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) № 504 від 04.10.2024 перелічений особовий склад управління та штабу ВЧ НОМЕР_3 , а саме: заступник командира батальйону з психологічної підтримки персоналу майор ОСОБА_15 - ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенант ОСОБА_16 - 30 днів; помічник військового капелана старший солдат ОСОБА_17 - 30 днів; офіцер сержант ОСОБА_18 - 30 днів; відповідальний виконавець старший солдат ОСОБА_19 - 3 дні; діловод старший солдат ОСОБА_20 - 30 днів; офіцер лейтенант ОСОБА_21 - 30 днів; офіцер молодший лейтенант ОСОБА_22 - 27 днів; офіцер молодший лейтенант ОСОБА_23 - 30 днів; офіцер лейтенант ОСОБА_24 - 22 дні; начальник зв`язку - начальник групи штаб сержант ОСОБА_25 - 30 днів; офіцер сержант ОСОБА_26 - 22 дні; помічник командира батальйону - начальник служби старший лейтенант ОСОБА_27 - 25 днів; начальник групи секретного документального забезпечення молодший сержант ОСОБА_28 - 30 днів; начальник інженерної служби капітан ОСОБА_29 – 30 днів; начальник служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту старший лейтенант ОСОБА_30 - 13 днів; офіцер майор ОСОБА_31 - 27 днів; провідний бухгалтер старший сержант ОСОБА_32 - 30 днів; бухгалтер (2 категорії) старший солдат ОСОБА_33 - 30 днів; начальник логістики - заступник командира батальйону підполковник ОСОБА_34 - 29 днів; яким нараховувалася додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. Особовому складу управління та штабу ВЧ НОМЕР_3 за вересень 2024 року сукупно нараховано 1 719 998,28 грн. В журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, відомості про безпосередню участь військовослужбовців управління та штабу ВЧ НОМЕР_3 у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не встановлено. У бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_3 №2913/127дск від 31.08.2024 були визначені завдання особовому складу управління та штабу - всебічне забезпечення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не виявлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - заступника командира ВЧ НОМЕР_3 № 155дск від 01.10.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 7 №48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагорода у розмірі 100 000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами), що є порушення фінансової та військової дисципліни. Різниця між коректним та некоректним нарахуванням сукупно складає 1 203 998,28 грн, що є сумою посягання на нанесення матеріальної шкоди, яка могла бути нанесена державі з причин порушення законодавства (підрозділ 3.12 Акту).
Крім того, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) № 504 від 04.10.2024 перелічений особовий склад взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_3 , а саме: водій - заправник солдат ОСОБА_35 - 16 днів; водій солдат ОСОБА_36 - 30 днів; водій штаб сержант ОСОБА_37 - 30 днів; водій солдат ОСОБА_38 - 30 днів; водій солдат ОСОБА_39 - 30 днів; водій солдат ОСОБА_40 - 30 днів; начальник електростанції старший солдат ОСОБА_41 - 30 днів; водій - механік солдат ОСОБА_42 - 30 днів; старший кухар молодший сержант ОСОБА_43 – 30 днів; кухар солдат ОСОБА_44 - 30 днів; водій - електрик - оператор солдат ОСОБА_45 - 16 днів; начальник складу сержант ОСОБА_46 - 30 днів; начальник складу сержант ОСОБА_47 - 30 днів; начальник складу старший сержант ОСОБА_48 - 21 день; начальник складу штаб сержант ОСОБА_49 - 25 днів, яким нараховувалася додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн за вересень 2024 року в сукупному розмірі 1 359 998,64 грн. В журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, відомості про безпосередню участь військовослужбовців взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_3 у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не виявлено. У бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_3 № 2913/127дск від 31.08.2024 були визначені завдання особовому складу взводу матеріально-технічного забезпечення - всебічне забезпечення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не встановлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення командира взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_3 № 143дск від 01.10.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагорода у розмірі 100 000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами), а підпадають під виплату додаткової винагороди із розрахунку 30 000 гривень, що є порушення фінансової та військової дисципліни. Загальна сума матеріальної шкоди в наслідок надлишкової виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків з урахуванням оподаткування та нарахувань на фонд оплати додаткової винагороди вищезазначеним військовослужбовцям взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_3 склала 588 000,00 грн (надлишково нарахована сума 420 000,00 грн + зайво компенсований податок з доходів фізичних осіб (18%) 75 600,00 грн + зайво перерахований єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування (22%) 92 400,00 грн). Загальна сума посягання на нанесення матеріальної шкоди, яка могла бути нанесена державі з причин порушення законодавства - різниця між коректним та некоректним нарахуванням, що сукупно складає 951 998,64 грн за вирахуванням суми нанесення матеріальної шкоди державі шляхом надлишкової виплати під час виконання обов`язків військової служби, а саме 420 000,00 грн, що становить 531 998,64 грн (підрозділ 3.13 Акту).
Крім того, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) № 504 від 04.10.2024 перелічений особовий склад медичного пункту ВЧ НОМЕР_3 , а саме: водій-санітар солдат ОСОБА_50 - 30 днів; водій-санітар солдат ОСОБА_51 - 30 днів, яким нараховувалася додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн за вересень 2024 року в сукупному розмірі 199 999,80 грн. У журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, відомості про безпосередню участь військовослужбовців медичного пункту ВЧ НОМЕР_3 у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не встановлено. У бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_3 № 2913/127дск від 31.08.2024 були визначені завдання особовому складу медичного пункту - забезпечення медичної евакуації ВЧ НОМЕР_3 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не виявлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення колишнього начальника медичної служби - начальника медичного пункту ВЧ НОМЕР_3 №143дск від 01.10.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання вказаним військовослужбовцям, які перебували на посадах водія - санітара медичного пункту ВЧ НОМЕР_3 , не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагорода у розмірі 100 000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та з урахуванням роз`яснення стосовно виплат додаткової винагороди департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 11.04.2023 № 423/1952, оскільки відповідно до військово-облікової спеціальності 790037А/658 не відноситься до медичного персоналу медичних підрозділів та за змістом завдання, які він виконував, підпадає під виплату додаткової винагороди із розрахунку 30 000 гривень, що є порушення фінансової та військової дисципліни. Загальна сума матеріальної шкоди в наслідок надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків з урахуванням оподаткування та нарахувань на фонд оплати додаткової винагороди вищезазначеним військовослужбовцям медичного пункту ВЧ НОМЕР_3 склала 196 000,00 грн (надлишково нарахована сума 140 000,00 грн + зайво компенсований податок з доходів фізичних осіб (18%) 25 200,00 грн + зайво перерахований єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування (22%) 30 800,00 грн) (підрозділ 3.14 Акту).
Крім того, серед перелічених військовослужбовців у додатку 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_3 (з адміністративно-господарської діяльності) № 504 від 04.10.2024 перелічений особовий склад взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_3 , а саме: водій - електрик старший солдат ОСОБА_52 - 30 днів; водій - електрик старший сержант ОСОБА_53 - 30 днів; водій - лінійний наглядач солдат ОСОБА_3 - 15 днів, яким нараховувалася додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн за вересень 2024 року в сукупному розмірі 250 000,00 грн. В журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, відомості про безпосередню участь військовослужбовців взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_3 у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не встановлено. У бойовому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_3 № 2913/127дск від 31.08.2024 були визначені завдання особовому складу взводу зв`язку - всебічне забезпечення зв`язком ВЧ НОМЕР_3 . Завдання брати безпосередню участь у бойових діях відсутні та будь-яких документальних підтверджень про участь у бойових зіткненнях, застосуванні зброї, виконання завдань на лінії зіткнення першого ешелону оборони не виявлено. Враховуючі підсумкове бойове донесення командира взводу матеріального забезпечення ВЧ НОМЕР_3 № 143дск від 01.10.2024 та журнал ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 том 7 № 48/дск, розпочатий з 20.08.2024 по 11.11.2024, вказані в рапорті на виплату додаткової винагороди завдання не відповідають переліку завдань, які дають підстави для виплати додаткової винагорода у розмірі 100 000 грн, які чітко визначені наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами), що є порушення фінансової та військової дисципліни. Різниця між коректним та некоректним нарахуванням сукупно складає 175 000,00 грн, що сумою посягання на нанесення матеріальної шкоди, яка могла бути нанесена державі з причин порушення законодавства. Загальна сума матеріальної шкоди в наслідок надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків з урахуванням оподаткування та нарахувань на фонд оплати додаткової винагороди вищезазначеним військовослужбовцям взводу матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_3 склала 245 000,00 грн (надлишково нарахована сума 175 000,00 грн + зайво компенсований податок з доходів фізичних осіб (18%) 31 500,00 грн + зайво перерахований єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування (22%) 38 500,00 грн) (підрозділ 3.15 Акту).
Молодший сержант ОСОБА_54 командир взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 надав пояснення (Додаток 6.46) відповідно подання рапорту на нарахування додаткової винагороди на підлеглий особовий склад, в якому зазначив, що вищезазначені військовослужбовці дійсно виконували бойові (спеціальні) завдання відповідно до кількості днів, які були вказані в його рапорті та вважає своє подання коректним.
В ході службового розслідування встановлено, що внаслідок протиправної поведінки молодшого сержанта ОСОБА_2 тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 на підставі поданого вище вказаного рапорту вбачається:
спричинення надлишкової виплати додаткової винагороди військовослужбовцям зазначених в пункті 3.13 даного акту службового розслідування сукупно становить 245 000,00 грн, оскільки рапорт було реалізовано, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі, що підтверджується зібраними матеріалами в ході службового розслідування. Це підтверджується довідкою про вартісну оцінку завданої шкоди наданої фінансово - економічною службою військової частини НОМЕР_2 (Додаток 6.97).
Виходячи з матеріалів службового розслідування вина в завданні прямої дійсної шкоди молодшим сержантом ОСОБА_2 тимчасово виконуючим обов`язки командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 виражається у формі службової недбалості.
Своїми діями молодший сержант ОСОБА_2 тимчасово виконуючий обов`язки командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 , порушив вимоги: ст. 1, ст. 2, ст. 3, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також ст. 11, ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Також вбачаються ознаки кримінального правопорушення визначеного ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 367 Кримінального Кодексу України.
Причинами та умовами, що сприяли правопорушенню є неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотних наслідків охоронюваним законом правам, свободам та інтересам держави у наслідок недостатньої обізнаності з правових норм при визначенні підстав з нарахування додаткової винагороди.
Пунктом 5.2.2 вищезазначеного Акту, за порушення вимог ст. 1, ст. 2, ст. 3, ст. 4 Дисциплінарного статуту, а також ст. 11, ст. 16 Статуту внутрішньої служби, запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення на позивача, передбачене ст. 48 пункт «б» Дисциплінарного статуту, - «догана». 
Відповідно до підпункту 5.4.3 пункту 5.4 Акта, за порушення вимог ст. 1, ст. 2, ст. 3, ст. 4 Дисциплінарного статуту, а також ст. 11, ст. 16 Статуту та вчинення протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків в частині дотримання вимог чинного законодавства, в наслідок чого було здійснено надлишкову виплату додаткової винагороди військовослужбовцям, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі, а саме: по взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_3 загальна сума з урахуванням ПДФО та ECB склала 245 000,00 грн. З урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди, запропонувати в добровільному порядку повернути вказані кошти ВЧ НОМЕР_2 , а саме: молодшому сержанту ОСОБА_2 командиру взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 - 30 625 грн.
Також, з урахуванням пункту 5.5. Акту, у разі відмови здійснити добровільне повернення коштів вказано про необхідність подання проекту наказу в порядку Закону №160-IX про притягнення, зокрема позивача, до матеріальної відповідальності на суму 30 625,00 грн.
Пунктом 5.6 Акту, за порушення вимоги ст. 1, ст. 2, ст. 3, ст. 4 Дисциплінарного статуту, а також ст. 11, ст. 16 Статуту внутрішньої служби, та за наявності ознаки вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_3 запропоновано направити до Державного бюро розслідувань повідомлення про кримінальні правопорушення відносно наступних військовослужбовців, в наслідок службової недбалості в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, визначеного ч.1, 2 ст. 15, ч.1 ст. 28, ч.2 ст.367 Кримінального кодексу України, зокрема, молодшого сержанта ОСОБА_2 .
23.05.2025 командиром ВЧ НОМЕР_2 прийнято наказ № 648 «Про результати службового розслідування за фактами безпідставного нарахування додаткової грошової винагороди у військовій частині НОМЕР_3 », яким службове розслідування завершено (далі – Наказ № 648).
Відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 Наказу № 648, наказано заступнику начальника штаба ВЧ НОМЕР_2 оголосити про притягнення до дисциплінарної відповідальності письмовим наказом, зокрема, молодшого сержанта ОСОБА_2 командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 , за порушення вимог статей 1 - 4 Дисциплінарного статуту, а також статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби, притягнути до дисциплінарної відповідальності, передбаченої Дисциплінарним статутом пункт «б» статі 48 – «догана».
Згідно підпункту 4.3. пункту 4 Наказу № 648, за порушення статей 1-4 Дисциплінарного статуту, а також статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби та вчинення протиправної поведінки у зв`язку із неналежним виконанням службових обов`язків в частині дотримання вимог чинною законодавства, в наслідок чого здійснено надлишкову виплату додаткової винагороди військовослужбовцям, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі, по взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_3 з урахуванням ПДФО та ЕСВ в склала 245 000,00 грн, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання військовослужбовцями шкоди, позивачу в добровільному порядку запропоновано повернути кошти у сумі 30 625,00 грн до каси ВЧ НОМЕР_2 .
Згідно пункту 6 Наказу № 648, у разі відмови від добровільною повернення вказаних коштів протягом 5 робочих днів з моменту ознайомлення з наказом про завершення службовою розслідування, заступнику начальника штабу ВЧ НОМЕР_2 майору ОСОБА_55 за погодженням з помічником командира з правової роботи начальником юридичної служби запропоновано подати проект наказу про притягнення до матеріальної відповідальності, в тому числі, молодшого сержанта ОСОБА_2 командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 в сумі 30 625,00 грн.
Пунктом 7 Наказу № 648, за порушення вимог статей 1-4 Дисциплінарного статуту, а також статей 11-16 Статуту, та за наявності ознаки вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_3 заступнику командира бригади з психологічної підтримки персоналу – начальнику відділення психологічної підтримки персоналу за погодженням з помічником командира з правової роботи – начальника юридичної служби ВЧ НОМЕР_2 наказано направити до Державного бюро розслідувань повідомлення про кримінальні правопорушення відносно наступних військовослужбовців, зокрема, молодшого сержанта ОСОБА_2 , в наслідок службової недбалості в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, визначеного ч. 1, 2 ст. 15, ч.1 ст. 28, ч.2 ст.367 Кримінального кодексу України.
Крім того, наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) №672 від 28.05.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (далі – наказ №672 від 28.05.2025), крім іншого, молодшого сержанта ОСОБА_2 командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 , за порушення вимог статей 1 - 4 Дисциплінарного статуту, а також статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення, передбачене п. «б» статті 48 Дисциплінарного статуту – «догана» (пункт 2 наказу №672 від 28.05.2025).
Не погоджуючись з пунктами 2.2, 4.3, 6, 7 наказу № 648 від 23.05.2025 та п. 2 наказу №672 від 28.05.2025, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що накладення дисциплінарного стягнення відбулося у відповідності до норм Дисциплінарного статуту, а застосований вид дисциплінарного стягнення у вигляді догани є співмірним із учиненим діянням.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.92 №2232-XII (далі також Закон №2232-XII).
Відповідно до частин 1, 3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини 6 статті 2 Закону №2232-XII визначені види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до частини 4 статті 2 Закону №2232-XII, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 3 Закону №2232-XII, правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини 14 статті 2 Закону №2232-XII, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту).
Згідно зі статтями 26, 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
Статтями 28-33 Статуту врегульовані поняття начальники та підлеглі, старші та молодші за військовим званням:
Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.
Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
За своїми військовими званнями начальниками є: військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини; військовослужбовці молодшого офіцерського складу - для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу; майори, капітани 3 рангу, підполковники, капітани 2 рангу - для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу;
Відповідно до статей 58, 59, 111 Статуту командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.
Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.
Командир (начальник) зобов`язаний:
знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права;
планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;
негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України;
знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;
організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази;
постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки;
завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності;
встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;
організовувати дотримання та неухильно особисто дотримуватися принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у службовій діяльності;
показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності;
постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права;
проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові);
виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками);
знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями;
організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту;
організовувати культурологічну роботу, створювати умови для зміцнення здоров`я та фізичного розвитку;
здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків;
не допускати до участі у бойових діях військовослужбовців з числа призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які не пройшли курс базової загальновійськової підготовки або не мають бойового досвіду;
особисто керувати кадровою роботою та відбором кандидатів для вступу до військових навчальних закладів;
організовувати експлуатацію, збереження і використання за призначенням казармено-житлового фонду, комунальних споруд, інженерних мереж, наданих для розквартирування військових частин і підрозділів;
контролювати додержання заходів пожежної безпеки у військовій частині, на кораблі (у підрозділі);
вживати заходів для охорони довкілля в місцях розташування та дій військ;
організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження;
під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю;
вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).
Командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства. Командир роти (корабля 4 рангу) підпорядковується командирові батальйону (дивізіону кораблів) і є прямим начальником усього особового складу роти (корабля).
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, що затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі також Дисциплінарний статут).
Статтями 1, 2 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби (стаття 4 Дисциплінарного статуту).
Згідно з частинами першою, другою, третьою, шостою статті 5 Дисциплінарного статуту за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України». Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.
Статтею 6 Дисциплінарного статуту установлено, що право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності. Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення. Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності. Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом. Усі дисциплінарні стягнення, крім пониження у військовому званні, пониження в посаді, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, накладені на військовослужбовців і не зняті до дня звільнення їх у запас чи відставку, вважаються знятими з дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Статтею 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Згідно зі статтею 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
За приписами статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
За приписами статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Статтею 87 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.
Дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні та у відпустці. Особи, з вини яких не було виконане стягнення, несуть дисциплінарну відповідальність. У разі подання скарги старшому начальникові виконання дисциплінарного стягнення не зупиняється до надходження від нього розпорядження про скасування цього стягнення (стаття 96 Дисциплінарного статуту).
Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено (стаття 97 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку (стаття 98 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
Статтею 88 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 №160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі також Закон №160-IX).
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону №160-IX пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.
Частиною першою та другою статті 3 Закону №160-IX встановлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Статтею 4 зазначеного Закону визначено, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.
Положеннями статті 6 Закону №160-ІХ визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди, а саме в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.
Відповідно до частини другої статті 6 Закону №160-IX посадові (службові) особи, винні в незаконному звільненні зі служби чи переміщенні військовослужбовця, поліцейського, особи рядового та начальницького складу, за шкоду, завдану у зв`язку з виплатами такій особі матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час проходження служби на нижчеоплачуваній посаді, несуть повну матеріальну відповідальність у судовому порядку.
Абзацом 1 частини другої статті 8 Закону №160-IX встановлено, що у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Частиною третьою статті 8 Закону №160-IX передбачено, що розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.
Частинами 6-8 статті 8 Закону №160-IX встановлено, що за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Наказ доводиться до винної особи під підпис.
У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.
Процедура проведення службового розслідування відносно військовослужбовців передбачена ст. ст. 47, 84 - 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України і деталізована нормами Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України (затверджено наказом МО України від 21.11.2017 року №608, зареєстровано в Мінюсті України 13.12.2017 року за №1503/31371; далі - Порядок №608) та аналогічними нормами «Порядку проведення службового розслідування у Державній спеціальній службі транспорту» затвердженого наказом голови адміністрації ДССТ МОУ №90 від 23.07.22р.
Пунктом 7 Розділу І Порядку №608 встановлено, що службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».
За змістом п. 3 Розділу II Порядку №608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
За приписами п. 1 Розділу IV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.
Згідно п. 1, 3 Розділу IV Порядку №608, військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Відповідно до пунктів 1, 3 Розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
Особливості проведення службового розслідування за фактами завдання державі матеріальної шкоди визначені у положеннях Розділу VIII Порядку №608, де указано, що у разі виявлення факту завдання шкоди державі командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає службове розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб (п.1 Розділу VIII Порядку №608). Під час проведення такого службового розслідування додатково необхідно з`ясувати: наявність шкоди; протиправну поведінку особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; ступінь нанесення матеріальної шкоди (пошкодження, псування або втрата військового майна); умисність чи необережність дій (бездіяльність) винної особи та обставини, за яких заподіяно шкоду (п.3 Розділу VIII Порядку №608). До матеріалів службового розслідування долучається довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини (п.3 Розділу VIII Порядку №608).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд першої інстанції вірно виходив з того, що підставою для призначення службового розслідування став рапорт начальника фінансово-економічної служби – головного бухгалтера ВЧ НОМЕР_2 від 19.12.2024 вх.№28954, в якому повідомлено про те, що під час проведення перевірки документів, що підтверджують участь військовослужбовців в бойових діях та є підставою для виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000,00 грн, передбаченої Постановою №168, до вищого штабу надано дані щодо кількості військовослужбовців, залучених до ведення бойових дій, які не відповідають дійсності.
Службовим розслідуванням встановлено, що позивач, перебуваючи на посаді командира взводу зв`язку у ВЧ НОМЕР_3 , подавав рапорт на нарахування додаткової винагороди, до якого були включені військовослужбовці підрозділів ВЧ НОМЕР_3 , яким було нараховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн відповідно до Постанови №168, проте щодо таких військовослужбовців були відсутні відомості в журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 про безпосередню участь у бойових діях або виконання завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони. При цьому, виконувані відповідними підрозділами завдання відповідно до бойових розпоряджень командира ВЧ НОМЕР_3 підпадали під виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень.
Відповідно до пункту 1.9 розділу 1 наказу Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», начальник штабу військової частини чи інша посадова особа, яка очолює підрозділ з обліку особового складу, забезпечує, крім іншого, підготовку проектів наказів командира військової частини щодо встановлення посадових окладів військовослужбовцям, тарифних ставок (розрядів) працівникам Збройних Сил України, оголошення вислуги років особовому складу, встановлення та виплату доплат, надбавок, винагород, одноразових видів грошового забезпечення та заробітної плати, преміювання військовослужбовців, працівників Збройних Сил України.
За правильність і своєчасність передачі штабом військової частини фінансовому органу довідок, витягів із наказів командира військової частини та інших документів, перевірку відповідності розрахунково-платіжних відомостей обліковому складу і штату (штатному розпису) військової частини начальник штабу чи інша посадова особа, яка очолює облік особового складу, несе відповідальність у встановленому законодавством порядку.
Службовим розслідуванням встановлено, що наслідок протиправної поведінки молодшого сержанта ОСОБА_2 тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 на підставі поданого вище вказаного рапорту вбачається:
спричинення надлишкової виплати додаткової винагороди військовослужбовцям зазначених в пункті 3.13 даного акту службового розслідування сукупно становить 245 000,00 грн, оскільки рапорт було реалізовано, що привело до завдання прямої дійсної шкоди державі, що підтверджується зібраними матеріалами в ході службового розслідування. Це підтверджується довідкою про вартісну оцінку завданої шкоди наданої фінансово - економічною службою військової частини НОМЕР_2 .
Виходячи з матеріалів службового розслідування вина в завданні прямої дійсної шкоди молодшим сержантом ОСОБА_2 тимчасово виконуючим обов`язки командира взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 виражається у формі службової недбалості.
Жодних спростувань вказаних обставин матеріали справи не містять.
Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»(далі - постанова КМУ №704), яка набрала чинності з 01.03.2018.
Пунктом 2 постанови КМУ №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 3 постанови КМУ №704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Пунктом 8 постанови КМУ №704 установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
На виконання постанови КМУ №704 наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (надалі - Порядок №260), який застосовується з дня набрання чинності постановою КМУ №704.
Згідно з пунктом 2 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Пунктом 8 розділу I Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення виплачується:
щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;
одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.
Згідно з положеннями пункту 14 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування приписано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, (далі - Постанова №168) пунктом 1 якої, в редакції від 16.04.2024 було установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до пункту 1-1 Постанови №168 в редакції, чинній на час спірних правовідносин, установлено, що на період воєнного стану:
військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно з пунктом 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Порядок №260 (в редакції, чинній під час дії спірних правовідносин) доповнено новим розділом XXXIV (Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану) згідно з Наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 (застосовується з 01 лютого 2023 року; в редакції Наказу Міністерства оборони № 566 від 26.09.2023).
Відповідно до пункту другого цього розділу, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану виплачується в таких розмірах:
1) 100000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
- із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;
- у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;
- на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
- з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;
- з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;
- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;
- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
2) 30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
- у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);
- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;
- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.
Згідно з положеннями пунктів 3, 4 цього розділу Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
З матеріалів справи вбачається, що стосовно військовослужбовців включених до рапорту на нарахування додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн відповідно до Постанови №168, про яких зазначено в розділі 3.13 Акту, відсутні відомості в журналах ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_3 (надані відповідачем до матеріалів справи) про безпосередню участь у бойових діях або виконанні завдання на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони, а визначені бойовими розпорядженнями командира ВЧ НОМЕР_3 завдання не передбачали залучення вказаних військовослужбовців до безпосередньої участі у бойових діях або виконанні завдань на лінії бойового зіткнення і вказані обставини не спростовані позивачем.
Вказані обставини свідчать про те, що позивач, як посадова особа, яка тимчасово виконувала обов`язки командира взводу зв`язку військової частини, допустив неналежне виконання своїх службових обов`язків, що стало причиною протиправних дій у ВЧ НОМЕР_3 , про що вірно зазначено судом першої інстанції.
Спірними наказами командира ВЧ НОМЕР_3 від 23.05.2025 №648 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування за фактом безпідставного нарахування додаткової винагороди у військовій частині НОМЕР_3 » та від 28.05.2025 №672 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності з підстав неналежного виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, що зафіксовано відповідним Актом службового розслідування, які підтверджують вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Порушення вимог Порядку № 608 не знайшло свого підтвердження.
Викладеними обставинами підтверджується те, що накладення дисциплінарного стягнення відбулося у відповідності до норм Дисциплінарного статуту, а застосований вид дисциплінарного стягнення у вигляді догани є співмірним із учиненим діянням.
Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов вірних висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи викладені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки висновків, зроблених судом першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі. 
В повному обсязі постанова складена 12 травня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя С.В. Сафронова 

суддя А.О. Коршун