ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 920/1175/14(920/947/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Погребняка В. Я.
за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І., 

представники учасників справи:
представник ОСОБА_1 - Пономаренко О. В.,
ліквідатор ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" - арбітражний керуючий Філатов В. В. - особисто,
представник АТ КБ "ПриватБанк" - Ювко В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2026
у складі колегії суддів: Станіка С.Р.- головуючого, Остапенка О.М., Сотнікова С.В.
на рішення Господарського суду Сумської області від 18.09.2025
у складі судді  Соп`яненко О.Ю.
у справі № 920/1175/14 (920/947/25)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Східно-будівельне об`єднання" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Філатова В. В.
до відповідачів: 
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРІЛА"
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЬ-С"
3. ОСОБА_1 
4. ОСОБА_2 
5. ОСОБА_3 
6. ОСОБА_4 
7. ОСОБА_5 
8. ОСОБА_6 
9. ОСОБА_7 
10. ОСОБА_8 
11. ОСОБА_9 
12. ОСОБА_10 
13. ОСОБА_11 
14. ОСОБА_12 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
1. Фізична особа-підприємець Остапенко Євген Сергійович 
2. Головне управління ДПС у Сумській області
3. Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"
про покладення субсидіарної відповідальності в розмірі 1 819 641,48 грн 

ВСТАНОВИВ
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
1. 04.08.2014 постановою Господарського суду Сумської області у справі № 920/1175/14 Товариство з обмеженою відповідальністю "Східно-будівельне об`єднання" (далі - ТОВ "Східно-будівельне об`єднання") визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії - ОСОБА_3. 
2. 23.09.2024 ухвалою суду першої інстанції у справі № 920/1175/14, зокрема, припинено повноваження голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3 - як ліквідатора ТОВ "Східно-будівельне об`єднання"; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Філатова В`ячеслава Вікторовича. 
3. 30.06.2025 до Господарського суду Сумської області надійшла заява ліквідатора ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" арбітражного керуючого Філатова В. В. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" у зв`язку з доведенням до банкрутства на колишнього керівника, учасників та третіх осіб.
4. Заява ліквідатора банкрута обґрунтована наступним.
5. В ході виконання повноважень ліквідатора банкрута ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" арбітражним керуючим Філатовим В.В. встановлено обставини, які можуть бути підставою для застосування субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства до колишнього керівника, учасників товариства і третіх осіб.
6. Ліквідатором зазначено, що в межах справи № 920/1175/14 про банкрутство ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" визнано заборгованість банкрута перед кредиторами: ФОП Остапенко Є.С. на суму 419 441,26 грн, ГУ ДПС у Сумській області на суму 1 296 752,30 грн та АТ КБ "ПриватБанк" на суму 103 447,92 грн, що у загальному розмірі становить 1 819 641,48 грн, підтверджується ухвалами Господарського суду Сумської області від 13.11.2014 та 25.09.2014 по справі №920/1175/14, протоколами засідання членів ліквідаційної комісії №№ 1,2,3 від 27.05.2014, 12.06.2014, 13.06.2014.
7. В ході здійснення повноважень ліквідатора, з аналізу наявних матеріалів справи про банкрутство ТОВ "Східно-будівельне об`єднання", ним встановлено, що ліквідаційною комісією у складі: голови комісії - ОСОБА_3 та членів ліквідаційної комісії - ОСОБА_4 і ОСОБА_5, на підставі бухгалтерської документації підприємства та одержаної інформації на здійснені запити, проведено інвентаризацію та оцінку майна підприємства, за результатами якої встановлено, що вартості майна боржника ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" недостатньо для задоволення всіх вимог кредиторів.
8. Так, у відзиві від 09.09.2024 на клопотання АТ КБ "ПриватБанк" у справі про банкрутство, Голова ліквідаційної комісії - ОСОБА_3. зазначала, що фінансове становище ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" було проаналізовано і встановлено факт неплатоспроможності підприємства, а всі документи, що підтверджують незадовільний стан підприємства та його неплатоспроможність були додані до заяви про порушення справи про банкрутство, за результатами розгляду якої судом і було порушено справу про банкрутство та в подальшому 04.08.2014 року винесено постанову про визнання ТОВ "Східно- будівельне об`єднання" банкрутом.
9. Відповідно до п. 7.18. Статуту підприємства, контроль за фінансовою та господарською діяльністю виконавчого органу Товариства, в тому числі ліквідаційної комісії, здійснюється незалежною аудиторською фірмою. Відтак, на підтвердження погіршення фінансово- господарського стану має бути належним чином оформлений результат аудиторської перевірки та відповідний аудиторський висновок. Однак, серед матеріалів справи будь-які документи на підтвердження факту неплатоспроможності підприємства відсутні.
10. Під час виконання процедури ліквідації, арбітражним керуючим Філатовим В. В. проведено аналіз фінансово-господарського стану підприємства, за підсумками якого встановлено, що протягом досліджуваного періоду результати фінансово-господарської діяльності ТОВ "Східно - будівельне об`єднання", у загальному обсязі, демонструють чисті збитки. Впродовж досліджуваного періоду підприємство декларує збиткову діяльність і, загалом, аналітичний період характеризується низьким рівнем платоспроможності, що свідчить про неспроможність підприємства розрахуватись за своїми поточними зобов`язаннями вчасно та в повному обсязі, на що вказує негативна динаміка показників рентабельності та ліквідності.
11. Чистий прибуток (збиток), отриманий ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" у досліджуваному періоді, демонстрував тенденцію до зниження та становив: на кінець 2010 року 517,00 тис. грн.; на кінець 2011 року - (-18,00) тис. грн.; на кінець 2012 року - (-15 3,00) тис. гри.; на кінець 2013 року - (-1 081,00) тис. грн.
12. Величина власного капіталу протягом всього аналітичного періоду мала постійне від`ємне значення. Такі показники свідчать про збиткову діяльність підприємства протягом досліджуваного періоду 2010 - 2013 років та діяльність за рахунок запозичених коштів.
13. У період 2011 - 2013 років оборотні активи в загальному грошовому вимірі змінювались наступним чином: на кінець звітного періоду 2011 року їх загальна сума складала 4 813,00 тис. грн. або 100%; на кінець звітного періоду 2012 року загальна сума зменшилася на (-371,00) тис. грн. або (-7,71)% та становила 4 442,00 тис. грн.; на кінець звітного періоду 2013 року сума оборотних активів зросла на 1 221,00 тис. грн. або 27,49% та склала 5 663,00 тис. грн.
14. За досліджуваний період з 2011 по 2013 роки, зокрема поточна дебіторська заборгованість станом на кінець звітного періоду 2011 року становила 1 521,00 тис. грн. На кінець звітного періоду 2012 року зросла на 286,00 тис. грн. та склала 1 807,00 тис. грн. На кінець звітного періоду 2013 року зросла на 2 517,00 тис. грн. та склала 4 324,00 тис. грн.
15. Так, згідно з банківськими виписками по рахунках у період з 2011 по 2014 роки посадові особи ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" здійснювали закупівлю обладнання на загальну суму 956 400 грн.
16. У матеріалах справи про банкрутство міститься частина Звіту про оцінку майна із Висновком про оцінку майна, датованого 20.06.2014. За результатом вивчення інформації, що міститься у вказаній частині Звіту, встановлено, що у п. 12 таблиці переліку устаткування, зазначено про "зварювальну установку" у кількості 1 шт. із ринковою вартістю 42 854 грн.
17. З аналізу документів про результати проведеної інвентаризації усіх активів і пасивів підприємства станом на 20.06.2014 на підставі Наказу № 1 від 21.04.2014 вбачається, що ліквідаційною комісією згідно Інвентаризаційного опису № 1 основні засоби, проведено зняття фактичних залишків станом на 20.06.2014, яким встановлено, що на балансі ТОВ "Східно-будівельне об`єднання", обліковується за порядковим № 12, інвентарний номер - 354/104, найменування - "Зварювальна установка", у кількості 1 штука, балансовою вартістю 458 333,33 грн. і залишковою вартістю - 294 642,83 грн.
18. Враховуючи, очевидні ознаки збігу таких факторів, як назва обладнання, вартість первинного придбання, балансова вартість та залишкова вартість обладнання, можна дійти висновку, що зазначене зварювальне обладнання, з великою ймовірністю, оцінено із суттєвим заниженням вартості, в результаті чого, встановлено його ринкову вартість майже у 7 разів нижчу від можливої реальної ринкової вартості такого обладнання.
19. У той же час, як загальна ринкова вартість всього оцінюваного майна (основних засобів), у тому числі і колісних транспортних засобів, вказана у Висновку про оцінку майна за результатами проведеної оцінки (без урахування ПДВ) склала всього 443 697 грн, що очевидно є суттєво заниженою.
20. Отже, згідно банківських виписок по рахунках у період до 2011 року та протягом досліджуваного періоду 2011 - 2014 років посадові особи ТОВ "Східно - будівельне об`єднання" здійснювали діяльність з виведення коштів та майна підприємства на користь пов`язаних і третіх осіб, та як наслідок, втрата стійкості та ліквідності тісно пов`язана із виведенням майна та коштів з господарсько-економічної діяльності підприємства.
21. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав №398878484 від 11.10.2024 встановлено, що за ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" були зареєстровані наступні об`єкти нерухомості: об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 16040103, нежитлове приміщення загальною площею 5323,1 кв.м., що розташоване за адресою м. Суми, вул. Харківська, буд. 122; об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 21422659101, нежитлові приміщення, а саме: літ. "Д-І" - будівля гаражу, площею 550,2 кв.м.; будівля мехмайстерні, площею 602,1 кв.м., що розташовані за адресою; місто Суми, вул. Кіровоградська, 8.
22. Об`єкт нерухомого майна р. № 16040103: нежитлове приміщення, літера А, А-1, загальною площею 5323,1 кв.м., належав банкруту на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 13 грудня 2006 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В. за реєстровим № 3198.
23. Вказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер № 16040103) було відчужено на користь ТОВ "СТРІЛА" (код 31651412) за Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 18.07.2013, а станом на 29.11.2021 передано у якості внеску до статутного капіталу ТОВ "ГРАНЬ-С" (код 44545102).
24. Відповідно до п. 2.1. Договору, продаж нерухомого майна за домовленістю сторін вчиняється за 1 993 200,00 грн, в тому числі ПДВ, які ТОВ "СТРІЛА" (Покупець) зобов`язаний перерахувати на рахунок ТОВ "Східно- будівельне об`єднання" (Продавця) № 26003055006755 в ПАТ КБ "ПриватБанк" (нова назва AT "ПриватБанк"), МФО № 3.3 7546 протягом 5-ти банківських днів, з моменту укладання цього договору.
25. Пунктом 2.2. Договору встановлено, що довідкою про балансову вартість майна, виданою 10.07.2013 ТОВ "Східно-будівельне об`єднання", визначено балансову вартість відчужуваною майна у сумі 790 876,15 грн.
26. У пункті 2.3. Договору зазначено, що відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкта нерухомості, виданого 12.07.2013 ТОВ "Південні зірки", ринкова вартість вищевказаного відчужуваного нерухомого майна (р. № 16040103) становить 1 993 199,00 грн.
27. Як встановлено ліквідатором з аналізу банківських виписок руху коштів по рахунках боржника, наданих АТ КБ "ПриватБанк", ТОВ "СТРІЛА" (покупець) не сплачував кошти згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна (р. № 16040103) від 18.07.2013 року у сумі 1 993 200,00 грн ні у якості авансу, ні у якості оплати згідно умов договору протягом п`яти банківських днів на користь ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" (продавець).
28. У подальшому, власниками ТОВ "СТРІЛА" прийнято рішення про заснування ТОВ "ГРАНЬ-С", в якому ТОВ "СТРІЛА" стало засновником, про що зазначено в Протоколі № 10 загальних зборів учасників ТОВ "СТРІЛА" (код 31651412).
29. 29.11.2021 внаслідок прийнятих власниками та іншими відповідальними органами управління рішень, описаний вище об`єкт нерухомості (р. № 16040103) було передано у якості вкладу до статутного капіталу ТОВ "ГРАНЬ-С" (код 44545102) за Актом приймання-передачі нежитлового приміщення як внесок ТОВ "СТРІЛА" (код 31651412) до статутного капіталу ТОВ "ГРАНЬ-С" (код 44545102).
30. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, станом на дату відчуження (перереєстрації) об`єкту нерухомого майна (тобто на 18.07.2013) керівником та засновником ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" був ОСОБА_1 із часткою 50% (саме під час відчуження об`єкту нерухомого майна на користь ТОВ "СТРІЛА"), а другим учасником (засновником) була ОСОБА_2 із часткою 50%.
31. Також, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань вбачається, що станом на 18.07.2013 ОСОБА_6 та ОСОБА_11 значилися засновниками ТОВ "СТРІЛА" із частками по 50%, а керівником підприємства був ОСОБА_7 , саме у період відчуження об`єкту нерухомого майна.
32. Крім того, у історичних відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, зазначено, що станом на 29.11.2021 ТОВ "СТРІЛА", ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є власниками ТОВ "ГРАНЬ-С". Засновниками та кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ "ГРАНЬ-С" значаться ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із частками у кожного по 25%, а керівником ТОВ "ГРАНЬ-С" зазначений ОСОБА_10 .
33. Як зазначав ліквідатор, внаслідок укладання ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.07.2013 на користь ТОВ "СТРІЛА", вчинення дій за наслідками яких складено Протокол № 10 загальних зборів учасників ТОВ "СТРІЛА" від 27.10.2021 та результату у вигляді Акту приймання-передачі нежитлового приміщення як внеску ТОВ "СТРІЛА" до статутного капіталу ТОВ "ГРАНЬ-С" від 29.11.2021, було завдано збитки кредиторам боржника у розмірі щонайменше 1 819 641,48 грн.
34. Також ліквідатором встановлено, що нежитлові приміщення (реєстраційний номер №21422659101) були продані за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень № 2631 від 09.04.2013, що підтверджується отриманою копією зазначеного договору та зарахуванням грошових коштів на користь банкрута згідно з банківською випискою, за 1 000 000,00 грн.
35. Відповідно до банківської виписки по рахунку № НОМЕР_1 , встановлено, що на користь ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" від ФО- П ЗЕНІКОВ А.С. (попередня назва ПП ЗЕНІКОВ А.С. ) здійснено операції з перерахунку коштів у розмірі 300 000,00 грн. - 09.04.2013 року та 700 000,00 грн. - 10.04.2013 року, із призначенням платежу "Згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №2631 від 09.04.2013 року" на загальну суму 1 000 000,00 грн.
36. Для підтвердження вказаної інформації ліквідатором направлявся запит до ФОП Зенікова А.С., який був залишений без відповіді, направлений лист повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
37. Також, відповідно до банківської виписки по рахунку № НОМЕР_1 у період з 09.04.2013 по 12.04.2013 загальний рух коштів становив 1 120 026,61 грн, отримані грошові кошти від продажу нежитлового приміщення (реєстраційний №21422659101), з яких частково було направлено на погашення заборгованості, та частково знято готівку у розмірі 459 000,00 грн, тобто виведено з майна банкрута.
38. Ліквідатором було проведено порівняльний аналіз вартості продажу об`єктів нерухомого майна, які належали боржнику, та встановлено, що за договорами купівлі-продажу № 2631 від 09.04.2013 та від 18.07.2013 вартість відчужуваного майна суттєво знижено, майже у 3 рази.
39. У зв`язку із чим, ліквідатор вважає, що діями відповідальних осіб банкрута нанесено боржнику збиток.
40. 10.10.2024 ліквідатором отримано інформацію від РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях про те, що за банкрутом значилися наступні транспортні засоби:
- автомобіль КАМАЗ 54112, номерний знак НОМЕР_2 , 1984 року випуску, шасі № НОМЕР_3 та 07.04.2016 знято з обліку у зв`язку з вибраковкою;
- автомобіль КРАЗ 257, номерний знак НОМЕР_4 , 1982 року випуску, шасі № НОМЕР_5 та 07.04.2016 знято з обліку у зв`язку з вибраковкою;
- автомобіль MERCEDES-BENZ 500 SEL, номерний знак НОМЕР_6 , 1996 року випуску, кузов № НОМЕР_7 та 03.11.2017 перереєстровано на іншого власника - ТОВ "ПІДЛІСНІВСЬКА КЕРАМІКА", код ЄДРПОУ 39165093;
- автомобіль ИЖ 2715, номерний знак НОМЕР_8 , 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_9 та 06.04.2016 перереєстровано на іншого власника - ТОВ "ПІДЛІСНІВСЬКА КЕРАМІКА", код ЄДРПОУ 39165093;
- автомобіль DAEWOO LANOS 1.5, номерний знак НОМЕР_10 , 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_11 та 10.04.2012 перереєстровано на іншого власника - громадянина ОСОБА_15 ;
- автомобіль ЗАЗ 110557, номерний знак НОМЕР_12 , 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_13 та 06.04.2016 перереєстровано на іншого власника ТОВ "ПІДЛІСНІВСЬКА КЕРАМІКА", код ЄДРПОУ 39165093;
- автомобіль КРАЗ 250, номерний знак НОМЕР_14 , 1992 року випуску, VIN № НОМЕР_15 та 22.12.2015 перереєстровано на іншого власника - ТОВ "ПІДЛІСНІВСЬКА КЕРАМІКА", код ЄДРПОУ 39165093.
41. У матеріалах справи про банкрутство ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" міститься відзив Голови ліквідаційної комісії - ОСОБА_3. від 09.09.2024, у якому остання повідомляла про те, що, зокрема, за результатами продажу майна боржника ліквідатором укладено відповідні договори купівлі-продажу майнових активів банкрута на загальну суму 104 378,59 грн.
42. Разом з тим, в результаті вивчення усієї наявної інформації щодо банкрута, арбітражним керуючим Філатовим В. В. не виявлено будь-яких доказів щодо реалізації активів банкрута ліквідаційною комісією і направлення грошових коштів на погашення вимог кредиторів.
43. З матеріалів справи про банкрутство ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" ліквідатором встановлено, що у заяві про порушення справи про банкрутство у відповідності до ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», поданої до Господарського суду Сумської області № 1789 від 03.07.2014, Голова ліквідаційної комісії - ОСОБА_3. зазначає, що 08.04.2014 учасниками ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" прийнято рішення про припинення діяльності підприємства та призначено ліквідаційну комісію, голову комісії та встановлено порядок і строк пред`явлення кредиторами своїх претензій до ТОВ "Східно- будівельне об`єднання", за результатами прийнятого рішення було затверджено склад ліквідаційної комісії із трьох осіб.
44. Так, у копії Протоколу № 30 від 08.04.2014 зазначено, що Загальними зборами Учасників ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом його ліквідації у порядку, передбаченому, зокрема, і Статутом підприємства.
45. Протоколом № 31 від 10.06.2014, майже через два місяці після початку процедури ліквідації, відповідальними органами управління приймаються рішення щодо продовження процедури ліквідації, уточнюються функції ліквідаційної комісії.
46. Проте, в жодному з пунктів не відзначається, що підприємство є неплатоспроможним або має борги перед кредиторами.
47. З огляду на викладене, зокрема у відзивах та інших відповідях Голови ліквідаційної комісії - ОСОБА_3 на подані скарги та заяви представників кредиторів, а також запити арбітражного керуючого Філатова В.В., у діючого ліквідатора склалася об`єктивна думка про формальність ухваленого рішення Протоколом № 30 від 08.04.2014, оскільки за своїм змістом, воно не відповідає вимогам законодавства та Статуту щодо питання ліквідації банкрута з підстав неплатоспроможності та, як наслідок, у зазначеному Протоколі № 30 наявні лише ознаки добровільної ліквідації, тоді як фактично стан підприємства відповідав банкрутству.
48. Крім того, із наявних копій повідомлень Учасників Товариства від 20.06.2014, арбітражним керуючим Філатовим В.В. встановлено, що вони містять інформацію про прийняття рішення саме на припинення діяльності підприємства шляхом його ліквідації, поряд із тим інформація щодо погіршення фінансового стану підприємства (яка мала б бути зазначеною) відсутня.
49. Отже, відсутність належного повідомлення Учасників ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" та Протоколу позачергових зборів у зв`язку із неплатоспроможністю підприємства, об`єктивно вказує на те, що погіршення фінансового стану підприємства створене умисно, а рішення власників про ліквідацію викликане іншими обставинами, зокрема сформованою заборгованістю перед кредиторами та небажанням виконати зобов`язання.
50. Згідно абзацу другого п. 7.3. Статуту підприємства, позачергові збори в будь-якому випадку скликаються у разі неплатоспроможності підприємства.
51. Як наслідок, протокол позачергових зборів із вирішенням питання про неплатоспроможність та подальшою ліквідацією, у матеріалах справи відсутній.
52. Згідно з п. 7.4. Статуту підприємства передбачено, що про проведення загальних зборів Учасники повідомляються листами із зазначенням часу та місця проведення загальних зборів та проекту порядку денного. Вказані листи не пізніше ніж за тридцять календарних днів до дня проведення зборів, зокрема, надсилаються за офіційною адресою (місце прописки) кожного учасника рекомендованим листом.
53. Проте, зазначені вище копії листів із відповідними доказами направлення (належного повідомлення) у матеріалах справи відсутні.
54. Відповідно до п. 7.18. Статуту підприємства контроль за фінансовою та господарською діяльністю виконавчого органу Товариства здійснюється незалежною аудиторською фірмою.
55. Тобто, на підтвердження погіршення фінансово-господарського стану, має бути належним чином оформлений результат аудиторської перевірки та відповідний аудиторський висновок, які у матеріалах справи та у арбітражного керуючого Філатова В.В. відсутні.
56. Пунктом 8.1. Статуту підприємства передбачено, що припинення діяльності Товариства здійснюється шляхом його реорганізації або ліквідації. Реорганізація Товариства відбувається згідно рішення Учасників. При реорганізації Товариства його права і обов`язки переходять до правонаступника у відповідності до чинного законодавства.
57. Пунктом 8.2. Статуту підприємства визначено, що Товариство ліквідується за рішенням Учасників, на підставі рішень суду або з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.
58. Отже, посадовими особами, в порушення вимог статуту підприємства, не встановлюючи факт неплатоспроможності боржника, безпідставно приймається рішення про припинення діяльності підприємства, у зв`язку із чим у діях органів управління боржника вбачаються й очевидні ознаки використання процедури банкрутства ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" задля подальшого списання боргів, використовуючи обставину із недостатністю майна банкрута (ст. 95 Закону про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом).
59. У підсумку зазначеного, у діях органів управління присутні очевидні ознаки використання процедури банкрутства ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" задля подальшого списання боргів, використовуючи обставину із недостатністю майна банкрута.
60. Таким чином, посадовими особами товариства, в тому числі членами ліквідаційної комісії, та особами які здійснювали вирішальний вплив на прийняття банкрутом рішень у період виникнення та існування заборгованості були ОСОБА_1 - керівник та співзасновник банкрута, ОСОБА_2 - співзасновник банкрута, ОСОБА_3 - голова ліквідаційної комісії, ОСОБА_4 - член ліквідаційної комісії, ОСОБА_5 - член ліквідаційної комісії.
61. Порушення п. 7.3, 7.4, 7.18, 8.1 та 8.2 Статуту товариства вказує на те, що формальна процедура ліквідації не відповідала фактичному фінансовому стану підприємства та була використана як інструмент задля уникнення виконання зобов`язань перед кредиторами, що, у свою чергу, також є вагомою підставою для визнання таких дій доведенням до банкрутства та застосування субсидіарної відповідальності.
62. Позивач зазначав, що процедура ліквідації від самого початку мала ознаки прикриття та фіктивності, оскільки документ на підтвердження неплатоспроможності, а саме - протокол загальних зборів із посиланням на неплатоспроможність підприємства, незалежний аудиторський висновок у зв`язку із встановленими фактами неплатоспроможності та докази належного повідомлення Учасників товариства про проведення загальних зборів у зв`язку із неплатоспроможністю підприємства відсутні, натомість серед матеріалів справи міститься Протокол № 30 про прийняте рішення у зв`язку із припиненням діяльності, що за вказаних обставин неможливо.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
63. 18.09.2025 рішенням Господарського суду Сумської області у справі №920/1175/14 (920/947/25) заяву ліквідатора ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" арбітражного керуючого Філатова В. В. - задоволено частково. Покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" у розмірі 1 819 641,48 грн у зв`язку з доведенням підприємства до банкрутства на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 грошові кошти у розмірі 1 819 641,48 грн у якості субсидіарної відповідальності за грошовими зобов`язаннями ТОВ "Східно-будівельне об`єднання". В іншій частині в задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності - відмовлено.
64. Рішення суду першої інстанції мотивоване таким:
- позивач у справі довів належними та допустимими доказами факт незаконних, недобросовісних дій та бездіяльності учасників ТОВ "Східно-будівельне об`єднання", керівника та третіх осіб (керівника та учасників ТОВ "Стріла"), які призвели до банкрутства боржника, виведення даними особами активів боржника, зменшення ліквідаційної маси Товариства, що мало наслідком неможливість задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство, отже суб`єктами, що підлягають притягненню до субсидіарної відповідальності, є засновники ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" ОСОБА_1 (також був керівником Товариства), ОСОБА_2 , засновники ТОВ "Стріла" (станом на 18.07.2013) ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , керівник ТОВ "Стріла" (станом на 18.07.2013) ОСОБА_7 ;

- позивачем не надано доказів вчинення головним бухгалтером банкрута ОСОБА_12 будь-яких дій щодо зменшення активів Товариства, зокрема, і шляхом виконання вказівок керівника Товариства чи його учасників.

- подальше відчуження 29.11.2021 нерухомого майна (р. № 16040103) Товариством "Стріла" шляхом його передачі у якості вкладу до статутного капіталу ТОВ "ГРАНЬ-С" (код 44545102) відбулося вже у період, коли ліквідаційна процедура щодо ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" тривала, законодавчо встановлені перешкоди для ТОВ "Стріла" щодо розпорядження належним йому майном були відсутні, у зв`язку із чим, не підлягають притягненню до субсидіарної відповідальності керівники та учасники ТОВ "ГРАНЬ-С" - ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

- прийняття судом заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" та подальше визнання боржника банкрутом з відкриттям ліквідаційної процедури, призначенням голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3. ліквідатором свідчить про дотримання ліквідаційною комісією у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимог законодавства в частині проведення процедури ліквідації юридичної особи, та відсутність підстав для притягнення зазначених осіб до субсидіарної відповідальності.

- судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про застосування строків позовної давності, з огляду на те, що події 2013-2014 років не можуть вважатись початком перебігу строку, факт недостатності активів було встановлено та належно зафіксовано позивачем (що призначений ліквідатором відповідно до ухвали суду 23.09.2024) лише під час ліквідаційної процедури у межах банкрутства, а саме з моменту отримання інформації, відповідних витягів з державних реєстрів тощо.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
65. 03.03.2026 постановою Північного апеляційного господарського суду (повна постанова складена 07.04.2026) апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Сумської області від 18.09.2025 у справі № 920/1175/14 (920/947/25) - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Сумської області від 18.09.2025 у справі № 920/1175/14 (920/947/25) - залишено без змін.
66. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками місцевого господарського суду та відхилив доводи скаржників в оскаржуваній ними частині. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи касаційної скарги 
67. 20.04.2026 ОСОБА_1 подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 та рішення Господарського суду Сумської області від 18.09.2025 у справі № 920/1175/14 (920/947/25) в частині покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" у розмірі 1 819 641,48 грн. у зв`язку з доведенням підприємства до банкрутства на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та стягнення з них грошових коштів у розмірі 1 819 641,48 грн; ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Східно-будівельне об`єднання".
68. Підставою касаційного оскарження скаржник вказує пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та доводить, що апеляційний суд, застосувавши частину другу статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування цієї норми у подібних правовідносинах, викладені, зокрема, у постановах від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16, від 05.07.2022 у справі № 916/1272/18, від 18.05.2023 у справі № 910/3438/13, від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.06.2023 у справі № 911/3554/17 (911/401/21).
69. Скаржник стверджує, що апеляційний суд не встановив, які саме конкретні дії ОСОБА_1 утворюють об`єктивну сторону правопорушення, не визначив належним чином суб`єктивну сторону, не з`ясував, у чому саме полягав умисний або необережний характер його поведінки, і не встановив безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між особистими діями скаржника та недостатністю ліквідаційної маси. Наголошує, що сам по собі статус ОСОБА_1 як керівника і співзасновника боржника та ОСОБА_2 як співзасновника товариства на момент укладення правочину не міг слугувати достатньою підставою для покладення на нього субсидіарної відповідальності без доведення конкретних дій, рішень чи бездіяльності, які безпосередньо спричинили неплатоспроможність боржника.
70. Скаржник також вважає, шо апеляційний господарський суд не відмежував господарський ризик від доведення до банкрутства. 
71. На переконання скаржника, апеляційний суд установив одночасно дві взаємовиключні обставини, а саме - що у боржника існувала заборгованість перед ТОВ "Стріла" у сумі 2 005 433,84 грн, а взаємозалік "не заборонено чинним законодавством" та вибуття ключового активу було "безоплатним" лише тому, що кошти не надійшли на банківський рахунок боржника. ОСОБА_1 доводить, що вказаними діями не було погіршено фінансове становище ТОВ "Східно-будівельне об`єднання", оскільки була погашена існуюча кредиторська заборгованість ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" перед ТОВ "Стріла" на суму 2 005 433,84 грн, чим не доведено ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" до банкрутства.
72.  ОСОБА_1 вважає, що суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином зібрані у справі докази в їх сукупності, не дали послідовної оцінки кредитним договорам, іпотечним договорам, акту звірки, банківським випискам, доводам щодо зняття обтяжень і поясненням сторін про економічні причини правочину, але водночас зробили категоричний висновок про безоплатність вибуття активу та доведення боржника до банкрутства, встановили частину обставин, що мають суттєве значення для справи, на підставі припущень, що свідчить про порушення 73, 74, 76, 79, 86, 236 ГПК України. 

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
73. 04.06.2026 від АТ КБ "ПриватБанк" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому кредитор просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. Кредитор вважає, що доводи касаційної скарги жодним чином не спростовують наявність повного складу правопорушення у діях відповідачів та суди попередніх інстанцій дійшли законного та обґрунтованого висновку, що позовна давність ліквідатором не пропущена, оскільки її перебіг розпочався після встановлення факту недостатності майна банкрута за результатами ліквідаційної процедури, а не в момент вчинення неправомірних правочинів у 2013 році.
74. 05.06.2026 від ліквідатора боржника також надійшов відзив на касаційну з проханням залишити скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, стверджуючи, що касаційна скарга не містить належного обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права або істотного порушення норм процесуального права, яке могло б бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.
75. 20.06.2026 ліквідатором боржника подано до Верховного Суду додаткові письмові пояснення. Водночас, 18.06.2026 Верховний Суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомив учасників справи, що проголошення судового рішення у справі № 920/1175/14 (920/947/25) відбудеться 25.06.2026. Оскільки подані ліквідатором додаткові пояснення подані після переходу судом касаційної інстанції до стадії ухвалення судового рішення, Верховний Суд залишає без розгляду вказані додаткові пояснення. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
76. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
77. Предметом касаційного перегляду у цій справі стало питання наявності або відсутності підстав для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.
78. Частиною другою статті 61 КУзПБ передбачено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.
79. Щодо правової природи субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство колегія суддів звертається до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у cправі № 906/1155/20 (906/1113/21), які полягають у наступному. 
80. У справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
81. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства.
82. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру. 
83. Визначене нормами частини другої статті 61 КУзПБ правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю відповідно до закону необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.
84. Такими елементами є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення. 
85. Об`єктом вказаного правопорушення є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ.
86. Суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника.
87. Об`єктивну сторону правопорушення становлять дії / бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства.
88. Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії / бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам. 
89. За змістом частини другої статті 61 КУзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів.
90. Щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення). У наведених висновках Суд звертається до сталої правової позиції Верховного Суду в питанні складу правопорушення, за яке покладається субсидіарна відповідальність у справі про банкрутство, що сформульована та викладена у постановах від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 28.08.2018 у справі № 927/1099/13, від 18.10.2018 у справі № 923/1297/14, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 03.09.2019 у справі № 923/1494/15, від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17 та від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11, від 24.01.2023 у справі №917/1500/18 (917/1932/20) тощо.
91. Буквальне прочитання абзаців першого та другого частини другої статті 61 КУзПБ ("розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою", "у разі недостатності майна боржника") є підставою для висновку, що розмір субсидіарної відповідальності, який дає право ініціювати спір про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство та підлягає стягненню із суб`єктів такої відповідальності, визначається в той момент, коли ліквідатор за результатами здійснення судових проваджень у процедурі банкрутства боржника остаточно визначив вартість ліквідаційної маси в грошовому еквіваленті за фактом продажу в процедурі ліквідації включених до її складу активів та здійснив за рахунок отриманих від продажу коштів розрахунок із визнаними у справі кредиторами. 
92. Тож сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності.
93. Верховний Суд звертає увагу, що визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до частини другої статті 61 КУзПБ та з урахуванням положень статей 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів), обов`язок чого покладається на кредитора/ліквідатора. Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, на яку зокрема посилається скаржник, від 14.07.2020 у справі №904/6379/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17).
94. Поряд з цим, відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства (банкрутства), а відповідно позбавляє суд підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину у діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21323/16, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, від 15.02.2023 № 902/1078/16, від 07.03.2023 у справі №911/101/21 (911/3174/21)), від 10.08.2023 у справі № 911/2581/14 (911/1311/22).
95. Суди попередніх інстанцій у цій справі дійшли висновку про покладення на субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Східно-будівельне об`єднання", у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства на засновників банкрута - ОСОБА_1 (також був керівником Товариства) та ОСОБА_2 , а також засновників ТОВ "Стріла" ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та керівника ТОВ "Стріла" - ОСОБА_7 .
96. В прохальній частині ОСОБА_1 просить скасувати прийняті судові рішення в частині покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та стягнення з них грошових коштів у розмірі 1 819 641,48 грн.
97. Проте, мотивувальна частина касаційної скарги містить доводи лише щодо ОСОБА_1 , тому Суд не здійснює перевірку правильності судових рішень відносно інших відповідачів.
98. Судові рішення мотивовані тим, що деліктну об`єктивну сторону утворює: безоплатне вибуття ключового активу 18.07.2013 без реального грошового надходження на рахунок боржника, виведення коштів у вигляді готівки (виведення коштів з майна банкрута), відсутність претензійно-позовної роботи щодо повернення суттєвого активу у вигляді дебіторської заборгованості, знищення/втрата первинних документів, що унеможливило здійснення контролю, аудиту та подальше стягнення коштів, що виходить за межі звичайного підприємницького ризику.
99. Судами встановлено, що 18.07.2013 боржником на підставі договору купівлі-продажу було відчужено на користь ТОВ "Стріла" нерухоме майно (нежитлове приміщення загальною площею 5323,1 кв.м.). За домовленістю між сторонами договору купівлі-продажу, з метою виконання взаємних договірних зобов`язань, кошти в сумі 1 993 200 грн, що мали надійти від ТОВ "Стріла" за договором купівлі-продажу від 18.07.2013 на рахунок ТОВ "Східно-будівельне об`єднання", було зараховано за актом взаємозаліку зустрічних вимог між ТОВ "Стріла" та ТОВ "Східно-будівельне об`єднання". 
100. З огляду на зазначене, а також те, що станом на дату досягнення домовленостей між ТОВ "Стріла" та банкрутом вже існувала заборгованість перед іншими контрагентами, суди виснували, що зарахування коштів за актом взаємозаліку зустрічних вимог між ТОВ "Стріла" та боржником, тобто безоплатне вибуття з власності боржника активу, призвело до порушення прав інших кредиторів боржника і, як наслідок, стало підставою для покладення судами субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями товариства-боржника.
101. Водночас, судами також встановлено, що матеріалами справи підтверджується, що на момент укладення 18.07.2013 договору купівлі-продажу ТОВ "Східно-будівельне об`єднання" мало перед ТОВ "Стріла" заборгованість за договорами оренди спеціалізованої будівельної техніки на загальну суму 2 005 433,84 грн.
102. Верховний Суд зазначає, що саме по собі проведення між контрагентами зарахування зустрічних однорідних вимог, у випадку їх дійсності та адекватності еквіваленту такого зарахування, не свідчить автоматично про безоплатне відчуження майна. 
103. Як встановили суди попередніх інстанцій, ліквідатором було проведено порівняльний аналіз вартості продажу об`єктів нерухомого майна, які належали боржнику, та встановлено, що за договорами купівлі-продажу № 2631 від 09.04.2013 та від 18.07.2013 вартість відчужуваного майна суттєво знижено, майже у 3 рази.
104. Водночас, ОСОБА_16 , на спростування доводів ліквідатора не послався на те, які надані ним та не досліджені судами (або досліджені з порушенням процесуального закону) докази, підтверджують, що такий правочин мав розумну ділову мету, а продаж нерухомості та зарахування вимог із ТОВ "Стріла" мало адекватний еквівалент. Тобто, що відчуження цього майна на користь ТОВ "Стріла" та зарахування вимог не вплинуло на майновий стан боржника негативно і не мало наслідком неможливість чи істотне утруднення в подальшому задоволення вимог інших кредиторів. 
105. Щодо доводів скаржника, що суди не встановили судовим рішенням недійсність або нікчемність акта взаємозаліку Верховний Суд зазначає, що не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності неналежність обраного ним способу захисту інтересів боржника та кредиторів з огляду на відсутність спростування (оскарження) відповідних дій (спростування презумпції правомірності правочину, оскарження ухвалених юридичною особою рішень тощо) (зокрема, постанова Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 910/7448/17 ). 
106. В постанові від 10.03.2026 у справі № 917/1735/21(917/1992/24) Верховний Суд вкотре наголосив, що в статті 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.
107. Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість відповідних осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини, та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.
108. Особа вправі протиставити будь-які аргументи на користь відсутності умислу або й необережності при покладенні на неї субсидіарної відповідальності. Ненадання контраргументів свідчить про усвідомлення особою статусу та наслідків та відсутність критеріїв, які б могли впливати на оцінку обставин справи.
109. Якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника, викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, які стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. У силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої своєї поведінки (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №915/1624/16, на яку посилається скаржник в касаційній скарзі, від 07.08.2025 у cправі № 910/13367/19, від 18.02.2026 у справі № 904/1212/22).
110. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди також встановили виведення коштів у вигляді готівки (виведення коштів з майна банкрута), відсутність претензійно-позовної роботи щодо повернення суттєвого активу у вигляді дебіторської заборгованості, знищення/втрату первинних документів, що унеможливило здійснення контролю, аудиту та подальше стягнення коштів.
111. Разом з тим, ОСОБА_1 , стверджуючи, що апеляційний суд не встановив всіх елементів складу правопорушення та причинно-наслідкового зв`язку, не зазначає які докази не досліджені судами щодо обставин, за яких сталася втрата первинних документів, не доводить, що така втрата стала наслідком незалежних від нього причин, а не є метою приховати дійсний фінансово-майновий стан боржника.
112. Колегія суддів звертає увагу, що у постановах Верховного Суду, зокрема, від 06.12.2022 у справі № 908/802/20, від 13.05.2025 у справі № 903/988/20 (903/177/24) від 18.12.2025 у справі № 911/1603/24 (911/133/25) та інших зазначив, що очевидно, що ненадання ліквідатору керівниками банкрута первинних фінансових документів боржника за умови істотного розміру заборгованості в структурі активів боржника є бездіяльністю, яка не відповідає інтересам цієї юридичної особи, є недобросовісною, вчинена на шкоду кредиторам банкрута. Тобто бездіяльність органів управління товариства, яка полягає у ненаданні первинних документів ліквідатору, утруднює реалізацію активів боржника, дослідження обставин, що мають відношення до наповнення ліквідаційної маси.
113. Крім того, скаржником не спростовано встановлені судами обставини щодо зняття готівки, отриманої від продажу нерухомого майна ФОП Зеніков А. С., як і відсутні пояснення щодо її подальшого спрямування. 
114. Скаржником також не спростовано висновки судів щодо відсутності претензійно-позовної роботи по стягненню дебіторської заборгованості, що могло б доводити те, що засновник керувався інтересами підприємства, а відсутність таких дій узгоджується із розумною господарською діяльністю, а не є винною бездіяльністю, що призвела до суттєвого зменшення активів та неможливості в подальшому задовольнити вимоги кредиторів. 
115. В контексті наведеного, скаржник не посилається на відсутність дослідження судами чи неправильне дослідження певного доказу, який спростовує твердження ліквідатора та висновки судів попередніх інстанцій та підтверджує відсутність складу правопорушення, наслідком якого є покладення субсидіарної відповідальності.
116. Доводи скаржника, що апеляційний суд не відмежував господарський ризик від доведення боржника до банкрутства у цьому випадку є безпідставними, оскільки саме на відповідача в силу принципу змагальності покладається обов`язок спростувати твердження ліквідатора та довести суду протилежне. 
117. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не спростовано обґрунтовані висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновника у зв`язку з доведенням підприємства до банкрутства. Судами попередніх інстанцій правильно застосовано ч. 2 ст. 61 КУзПБ, а висновки, що їх дійшли суди - відповідають встановленим судами обставинам цієї справи. 
118. Аргументи касаційної скарги зводяться до формального посилання на неврахування висновків Верховного Суду щодо необхідності встановлення всіх елементів складу правопорушення, відмежування дій та обставин, які належать до ризиків підприємницької (господарської діяльності), від винних дій, що спричинили неплатоспроможність, доведення причинно-наслідкового зв`язку між конкретними діями або бездіяльністю відповідної особи та неплатоспроможністю боржника.
119. Проте скаржник у касаційній скарзі фактично лише цитує висновки Верховного Суду і не обґрунтовує та не конкретизує, в чому полягає невідповідність висновків судів попередніх інстанцій висновкам Верховного Суду. Відповідні посилання скаржника носять суто декларативний характер і не свідчать про неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального (ч. 2 ст. 61 КУзПБ) чи порушення норм процесуального права у цій справі. 
120. Отже доводи касаційної скарги про наявність підстав для скасування ухвалених судових рішень під час касаційного перегляду не підтвердилися і Суд таких не встановив, а тому дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових актів - без змін.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
121. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. 
122. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України). 
123. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі судові рішення - залишенню без змін.

В. Розподіл судових витрат
124. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 та рішення Господарського суду Сумської області від 18.09.2025 у справі № 920/1175/14(920/947/25) залишити без змін. 
3. Поновити виконання рішення Господарського суду Сумської області від 18.09.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 у справі № 920/1175/14 (920/947/25).

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков

В. Погребняк