ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/1155/25 
Господарський суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Сисина С.В., за участі секретаря судового засідання Далекорій Б.В., розглянувши в загальному позовному провадженні справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП», код ЄДРПОУ – 41808702, місцезнаходження - 44731, Волинська область, Володимирський район, місто Устилуг, вулиця Хмельницького Богдана, будинок 32,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ», код ЄДРПОУ – 45390147, місцезнаходження – 90326, Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, будинок 2,
про стягнення попередньої оплати за договором купівлі-продажу,
та за зустрічним позовом позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ», код ЄДРПОУ – 45390147, місцезнаходження – 90326, Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, будинок 2,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП», код ЄДРПОУ – 41808702, місцезнаходження - 44731, Волинська область, Володимирський район, місто Устилуг, вулиця Хмельницького Богдана, будинок 32,
про зобов`язання виконати обов`язок в натурі за договором купівлі-продажу товарів,
за участі представників сторін:
від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - адвоката Виш А.А. (згідно ордеру серії АС №1159074 від 08.10.2025), в режимі ВКЗ,
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) – адвокат Беженару О.С. (згідно ордеру серії ВЕ №1172453 від 21.10.2025), в режимі ВКЗ,
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» (далі – позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом), покупець), від імені та в інтересах якої діє адвокат Виш А.А. (згідно ордеру серії АС №1159074 від 08.10.2025), через систему «Електронний суд ЄСІТС» звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою від 08.10.2025 (зареєстрованою за вх.№02.3.1-05/1249/25 від 08.10.2025) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» (далі – відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом), продавець) 1549816,03 грн попередньої оплати за договором купівлі-продажу №21/01-2025 від 21.01.2025.
Позовні вимоги ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» обгрунтовані з посиланням на не виконання ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» зобов`язань по поставці товару за договором купівлі-продажу товарів №21/01-2025 від 21.01.2025 (далі – договір), на виконання умов якого позивач за первісним позовом після отримання рахунків на оплату №23 від 05.02.2025 на суму 524977,80грн і №31 від 17.02.2025 на суму 1024838,23грн здійснив 100% попередньої оплати за агрохімікати на загальну суму 1549816,03 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №110 від 17.02.2025 та №147 від 21.02.2025. Після отримання попередньої оплати, відповідач за первісним позовом у визначений договором строк товар не поставив та відповідні видаткові накладні на поставку не оформив, чим порушив умови договору. Враховуючи, що направлена на адресу постачальника – ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» претензія №25/07/25 від 25.07.2025 з вимогою про повернення коштів залишена без відповіді та задоволення, ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП», керуючись ст. 693 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), просить стягнути з ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» попередню оплату в розмірі 1549816,03 грн за договором купівлі-продажу №21/01-2025 від 21.01.2025.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Андрейчука Л.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2025.
Процесуальні дії по справі
Згідно з ухвалою від 09.10.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; встановив сторонам строки для подання заяв по суті спору, призначив підготовче засідання на 20.11.2025.
Згідно з ухвалою від 15.10.2025 суд задовольнив клопотання представника позивача за первісним позовом – адвоката Виш А.А. про участь в судовому засіданні в режимі відоконференції від 14.10.2025 (зареєстроване за вх.№02.3.1-02/8951/25).
22.10.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача за первісним позовом – адвоката Беженару О.С. надійшла заява про вступ у справу як представника від 21.10.2025 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/9242/25).
24.10.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) – адвоката Беженару О.С. надійшла зустрічна позовна заява від 24.10.2025 (зареєстрована за вх.№02.3.1-05/1325/25), згідно з якою ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» просить зобов`язати ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» виконати обов`язок в натурі згідно з укладеним 21.01.2025 договором купівлі-продажу товарів №21/01-2025, а саме: отримати та вивезти (забрати) зі складу ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, будинок 2 зазначений у зустрічній позовній заяві товар на загальну суму 1549816,03 грн з ПДВ згідно з рахунками на оплату № 23 від 05.02.2025 на суму 524977,80 грн з ПДВ і №31 від 17.02.2025 на суму 1024838,23 грн з ПДВ.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» (покупець) в односторонньому порядку відмовилося виконувати договір купівлі-продажу товарів №21/01-2025 щодо отримання та вивезення зі складу ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, будинок 2 погодженого для продажу товару, що не передбачено ані чинним законодавством України, ані умовами договору. Відтак, за доводами позивача за зустрічним позовом, право ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» (продавця) на належне виконання покупцем зобов`язання за договором є порушеним та підлягає поновленню шляхом примусового виконання обов`язку ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» прийняти та вивезти (забрати) товар, оплачений згідно рахунків на оплату №23 від 05.02.2025 на суму 524977,80грн і №31 від 17.02.2025 на суму 1024838,23грн, зі складу продавця на умовах EXW.
24.10.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) – адвоката Беженару О.С. надійшов відзив на первісний позов від 24.10.2025 (зареєстрований за вх.№02.3.1-02/9360/25).
Згідно з ухвалою від 28.10.2025 суд прийняв зустрічний позов у справі №907/1155/25 ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» до ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» про зобов`язання ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» виконати обов`язок в натурі згідно з укладеним 21.01.2025 договором купівлі-продажу товарів №21/01-2025 до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» до ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» про стягнення 1549816,03 грн попередньої оплати за договором купівлі-продажу №21/01-2025 від 21.01.2025; вимоги за зустрічним позовом об`єднав в одне провадження з первісним позовом; призначив підготовче засідання на 20.11.2025; встановив сторонам строки для подання заяв по суті спору.
31.10.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) – адвоката Виш А.А. надійшла відповідь на відзив на первісний позов від 31.10.2026 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/9536/25).
Згідно з ухвалою від 03.11.2025 суд задовольнив заяву представника ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» про участь в судовому засіданні в режимі відоконференції від 30.10.2025 (зареєстровану за вх.№02.3.1-02/9496/25).
07.11.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) – адвоката Виш А.А. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву від 07.11.2025 (зареєстрований за вх.№02.3.1-02/9739/25).
13.11.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) – адвоката Беженару О.С. надійшла заява про продовження процесуальних строків на подання відповіді на відзив за зустрічним позовом від 12.11.2025 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/9884/25).
18.11.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) – адвоката Беженару О.С. надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов від 17.11.2025 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/10022/25).
20.11.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) – адвоката Виш А.А. надійшло заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов від 20.11.2025 (зареєстроване за вх,№02.3.1-02/10133/25).
Згідно з ухвалою від 20.11.2025 суд задовольнив заяву представника ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» - Беженару О.С. (зареєстровану за вх. №02.3.1-02/9884/25) про поновлення строку на подання відповіді на відзив; поновив поновити позивачу за зустрічним позовом ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» процесуальний строк для подання відповіді на відзив на зустрічний позов; оголосив перерву до 21.01.2026.
21.01.2026 підготовче засідання у справі було перервано з технічних причин, що унеможливило подальшу участь представників сторін у режимі відеоконференції, а тому згідно з ухвалою від 21.01.2026 суд призначив наступне судове засідання на 12.02.2026. 
09.02.2026 від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) – адвоката Виш А.А. надійшла заява про направлення оригіналів документів від 05.02.2026 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/1135/26), згідно з якою до матеріалів справи долучено оригінали документів, які ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» долучало до матеріалів справи згідно заяв по суті справи.
Згідно з ухвалою від 12.02.2026, враховуючи неявку представників сторін, суд призначив наступне підготовче засідання на 25.03.2026.
Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Закарпатської області від 04.03.2026 №02-02/56/26 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» призначено повторний автоматизований розподіл справи №907/1155/25 у зв`язку з призначенням головуючого судді Андрейчука Л.В. на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду, що унеможливлює продовження розгляду ним даної справи.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Сисина С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026.
Згідно з ухвалою від 16.03.2026 суд прийняв до свого провадження справу №907/1155/25; вирішив підготовче провадження у справі №907/1155/25 розпочати спочатку; призначив підготовче засідання у справі на 25.03.2026; встановив сторонам строки для подання заяв по суті спору.
Згідно з ухвалою від 17.03.2026 суд задовольнив клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) – адвоката Виш А.А. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 16.03.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/2404/26 від 16.03.2026).
Згідно з ухвалою від 18.03.2026 суд задовольнив заяву представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) – адвоката Беженару О.С. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 17.03.2026 (яка зареєстрована за вхідним №02.3.1-02/2478/26 від 17.03.2026).
Згідно з ухвалою від 25.03.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті на 22.04.2026 на 15:30.
У судовому засіданні по розгляду справи по суті 22.04.2026 під час з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами, суд заслухав вступне слово представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), розпочав дослідження письмових доказів, а також пояснення учасників справи, що містяться в заявах по суті справи, після чого згідно ухвали від 22.04.2026 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 13.05.2026.
Водночас, враховуючи, що призначене на 14.05.2026 судове засідання у справі №907/1155/25 фактично не відбулося через сповіщення системою цивільного захисту міста Ужгорода сигналу «Повітряна тривога», про що керівником апарату суду складено акт №18 від 13.05.2026, суд згідно з ухвали від 13.05.2026 призначив розгляд справи на 15.06.2026.
14.05.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) – адвокат Беженару О.С. надійшло клопотання про долучення доказів від 13.05.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/4589/26), згідно якого представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) просить долучити до матеріалів справи відображення електронного доказу, поданого іншою стороною за місцем його розташування на сайті Укрпошти.
Згідно з ухвалою від 18.05.2026 суд залишив без розгляду клопотання представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) – адвоката Беженару О.С. про долучення доказів від 13.05.2026 (яке зареєстроване за вхідним №02.3.1-02/4589/26 від 14.05.2026), так як клопотання подане з порушенням строку на подання доказів, оскільки такий доказ вказаним учасником справи поданий після закриття підготовчого провадження та у клопотанні не зазначено поважних причин несвоєчасної подачі такого доказу, до клопотання не долучено заяву про поновлення строку для подання доказу (за наявності поважних причин несвоєчасної подачі доказу), тобто не обгрунтовано неможливість подачі таких доказів до закінчення підготовчого провадження.
15.06.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) – адвокат Беженару О.С. надійшло клопотання, згідно з яким до матеріалів справи долучена постанова Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2026 у справі №907/1162/25, яку ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» просить врахувати при ухваленні рішення у справі, так як обставини справи №907/1162/25 і справи №907/1155/25 є аналогічні.
У судовому засіданні 15.06.2026 суд завершив дослідження наявних у справі письмових доказів та пояснень учасників справи, викладених у заявах по суті справи; перейшов до судових дебатів, після яких відповідно до ч. 1 ст. 219 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, повідомивши дату та час його проголошення у цьому судовому засіданні 16.06.2026. 
Повернувшись у судове засідання, 16.06.2026 суд згідно з ч. 6 ст. 233, ч. 1 та 6 ст. 240 ГПК України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду та повідомив дату складання повного рішення – до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Аргументи сторін. Стислий виклад позицій учасників процесу
Суть спору за позицією позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом)
Позиція позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) обґрунтована тим, що 21.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» (продавцем) було укладено договір купівлі-продажу товарів №21/01-2025. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору продавець зобов`язався передавати товар у власність покупця згідно з його замовленням, а покупець - приймати та оплачувати товар. Пунктом 2.1 договору передбачено, що загальна сума договору сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого товару та узгодженої на нього ціни згідно з видатковими накладними або актами приймання-передачі. Згідно з п. 2.2 договору оплата ціни товару здійснюється у безготівковій формі на умовах 100% передоплати на підставі рахунку, виставленого продавцем, у тому числі в електронній формі, шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок продавця. Пунктом 3.2 договору визначено, що право власності на товар переходить до покупця після документальної передачі товару, а саме надання продавцем товарно-транспортної чи видаткової накладної (актів приймання-передачі), у тому числі в електронній формі у форматі PDF, а датою поставки вважається дата, вказана у цих документах. Договір набрав чинності з моменту укладення і діє терміном на 1 рік, але у будь-якому випадку до повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов`язань.
На виконання умов договору відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) виставив позивачу за первісним позовом (відповідачу за зустрічним позовом) рахунки на оплату поставки агрохімікатів: №23 від 05.02.2025 на суму 524977,80 грн та №31 від 17.02.2025 на суму 1024838,23 грн. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) повністю виконав свої договірні зобов`язання щодо здійснення 100% попередньої оплати, перерахувавши на розрахунковий рахунок відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) грошові кошти в сумі 524977,80 грн згідно з платіжною інструкцією №110 від 17.02.2025 та в сумі 1024838,23 грн згідно з платіжною інструкцією №147 від 21.02.2025, а всього на загальну суму 1549816,03 грн.
Однак відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) після отримання грошових коштів свої зобов`язання порушив, у встановлений строк оплачений товар на адресу позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не поставив та видаткових накладних або актів приймання-передачі, зокрема в електронній формі через електронну пошту, не направив. З метою мирного врегулювання спору позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) надіслав на зареєстровану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і зазначену в договорі юридичну адресу відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) рекомендованим листом з описом вкладення претензію №25/07/25 від 25.07.2025 з вимогою повернути суму попередньої оплати в розмірі 1549816,03 грн. Станом на дату подання позовної заяви відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) відповіді на претензію не надав, кошти не повернув та поставку товару не здійснив.
Посилаючись на положення ст.ст. 525, 526, 629, 655, 663 та ч. 2 ст. 693 ЦК України, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) зазначив, що у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо поставки товару, у останнього виникло грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» 1549816,03 грн заборгованості за договором, а також понесені судові витрати.
Суть спору за позицією відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом)
У відзиві на первісну позовну заяву від 24.10.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» обґрунтовує заперечення проти позову про стягнення 1549816,03 грн попередньої оплати за договором купівлі-продажу товарів №21/01-2025 від 21.01.2025 тим, що відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) повністю та належним чином виконав свої договірні зобов`язання, підготувавши узгоджений сторонами товар до видачі на виконання рахунків №23 від 05.02.2025 на суму 524977,80 грн та №31 від 17.02.2025 на суму 1024838,23 грн, які були оплачені позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) 17.02.2025 та 21.02.2025 відповідно, проте сам позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) в порушення п.п. 1.1 та 3.1 договору, які передбачали поставку на умовах EXW (франко-завод) зі складу продавця за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, 2, ухилився від свого обов`язку прийняти та самостійно вивезти продукцію, не вчинив жодних дій для її одержання, не направив уповноваженого представника чи перевізника ані після здійснення оплати, ані після направлення ним же претензії від 25.07.2025, а також проігнорував надісланий відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) електронною поштою та поштовим відправленням №9030000242763 від 16.10.2025 лист-повідомлення про готовність товару до передачі. Наведене свідчить про безпідставне одностороннє зволікання та відмову покупця від виконання товариством умов договору, у зв`язку з чим, за змістом ст.ст. 526, 664, 689, 690, 712 ЦК України, строк виконання зустрічного обов`язку продавця з передачі майна не настав через нез`явлення самого покупця за отриманням товару в місці поставки, а порушеними є виключно зобов`язання позивача щодо прийняття товару.
Доводи, викладені сторонами в інших заявах по суті справи за первісним позовом
У відповіді на відзив на первісний позов від 31.10.2025, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) зазначає, що на виконання умов договору купівлі-продажу товарів №21.01.2025 від 21.01.2025 ним було здійснено 100% попередню оплату за агрохімікати на загальну суму 1549816,03 грн згідно з виставленими відповідачем рахунками №23 від 05.02.2025 та №31 від 17.02.2025, що підтверджується платіжними інструкціями №110 від 17.02.2025 на суму 524977,80 грн та №147 від 21.02.2025 на суму 1024838,23 грн, проте відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) документи на товар (видаткові накладні чи акти приймання-передачі) не надіслав, в тому числі в електронній формі у форматі PDF та про готовність товару до передачі покупця взагалі не інформував. 
Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) наголошує, що заперечення відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) щодо умов поставки EXW (самовивіз зі складу продавця) згідно з правилами INCOTERMS 2010 є безпідставними, оскільки відповідно до ст. А.7 цих правил та ст. 664 ЦК України обов`язковою умовою надання товару в розпорядження покупця є належне сповіщення останнього про дату і місце такої готовності, чого відповідачем зроблено не було. З метою досудового врегулювання спору позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) надіслав за офіційною юридичною адресою відповідача (90326, Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, будинок 2) претензію №25/07/25 від 25.07.2025 про повернення коштів, яка повернулася із позначкою «одержувач відсутній за вказаною адресою», що згідно п. 76 Правил надання послуг поштового зв`язку є належним повідомленням, оскільки ризики неотримання пошти за своїм місцезнаходженням несе виключно юридична особа. Надісланий відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) лише після відкриття провадження у справі №907/1155/25 листа №1 від 16.10.2025 із пропозицією забрати товар позивач вважає неактуальним, оскільки в ньому помилково вказано інший договір №29/01-2025 від 29.01.2025, а саме право на альтернативну вимогу про повернення авансу замість прийняття товару вже реалізовано позивачем в активній формі шляхом звернення до суду відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, що припиняє зобов`язання з поставки та трансформує його у грошове зобов`язання відповідача з повернення суми попередньої оплати.
Суть спору за позицією позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом)
Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) вказує, що за умовами п. 1.1 договору продавець зобов`язався передавати товар у власність покупця відповідно до його замовлення, а покупець зобов`язався приймати та оплачувати товар. Згідно з п. 2.2 договору оплата ціни товару здійснюється у безготівковій формі на умовах 100% передоплати на підставі рахунку, виставленого продавцем. На виконання вказаних умов сторони 05.02.2025 та 17.02.2025 дійшли згоди щодо предмета окремих поставок, асортименту та вартості товару, який фактично знаходився на складі продавця за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, 2, та був повністю готовий до негайного відвантаження. Покупець здійснив замовлення саме наявного майна, а продавець надав відповідні рахунки для його оплати.
Позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) наголошує, що відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) здійснив повну передоплату погодженого товару, а саме: 17.02.2025 перерахував 524977,80 грн згідно з платіжною інструкцією №110, а 21.02.2025 перерахував 1024838,23 грн згідно з платіжною інструкцією №147.
Отже, ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» погодило з ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» асортимент і вартість товару, а відтак ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» виставило рахунок №23 від 05.02.2025 на суму 524977,80 грн, який був оплачений ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» згідно з платіжною інструкцією №110 від 17.02.2025 в сумі 524977,80 грн щодо поставки на умовах EXW (зі складу продавця) такого товару: Болівар Форте, 5 л кількістю 200 л вартістю без ПДВ 136374,00 грн; Заал, 5 л кількістю 200 л вартістю без ПДВ 54142,00 грн; Лонгас, КС 1 л кількістю 30 л вартістю без ПДВ 79509,00 грн; Сінтак (пакет) 4 мл кількістю 1000 шт вартістю без ПДВ 15540,00 грн; Камелот 1 л кількістю 50 л вартістю без ПДВ 38864,50 грн; Разит 5 л кількістю 200 л вартістю без ПДВ 113052,00 грн.
ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» погодило з ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» асортимент і вартість товару, а відтак ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» виставило рахунок №31 від 17.02.2025 на суму 1024838,23 грн, який був оплачений ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» згідно з платіжною інструкцією №147 від 21.02.2025 в сумі 1024838,23 грн щодо поставки на умовах EXW (зі складу продавця) такого товару: Дуал Голд 960 EC, к.е. 4х5 л кількістю 20 л вартістю без ПДВ 10216,20 грн; Лонтрел Гранд, ВГ 4х2 кг кількістю 8 кг вартістю без ПДВ 48794,96 грн; Пріма Форте, СЕ 4х5 л кількістю 40 л вартістю без ПДВ 22036,80 грн; Реглон Супер 150 SL в.р.к. 2х10 л кількістю 20 л вартістю без ПДВ 3940,20 грн; Гезагард 500 FW, к.с. 4х5 л кількістю 50 л вартістю без ПДВ 18929,50 грн; Форс 1,5 G, г 20 кг кількістю 400 кг вартістю без ПДВ 123052,00 грн; Ізабіон 4х5 л кількістю 60 л вартістю без ПДВ 40591,80 грн; Карате 050 ЕС, КЕ 4х5 л кількістю 100 л вартістю без ПДВ 47952,00 грн; Юніформ 446 SE, СЕ 12х1 л кількістю 50 л вартістю без ПДВ 188371,50 грн; Світч 62,5 WG, в.г., 10х1 кг кількістю 10 кг вартістю без ПДВ 58212,70 грн; Топаз 100 EC, к.е., 12х1 л кількістю 12 л вартістю без ПДВ 29395,44 грн; Скор 250 EC, к.е., 12х1л кількістю 12 л вартістю без ПДВ 60567,96 грн; Квадріс 250 SC, к.с., 12х1л кількістю 12 л вартістю без ПДВ 32404,80 грн; Квадріс Топ 325 SC, к.с. 4х5 л кількістю 12 л вартістю без ПДВ 27295,80 грн; Проклейм 5 SG, РГ 10х1 кг кількістю 20 кг вартістю без ПДВ 80566,80 грн; Орондіс Ультра 280 SC, КС 4х5 л кількістю 20 л вартістю без ПДВ 61703,40 грн.
Згідно з п. 3.1 договору поставка товару здійснюється на умовах EXW (зі складу продавця) відповідно до правил INCOTERMS в редакції 2010 року.
Позивач за зустрічним позовом наголошує, що товар, вказаний у рахунках, на момент замовлення фактично знаходився на складі продавця за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, 2, а покупець (відповідач за зустрічним позовом) здійснив замовлення саме наявного у продавця товару з його складу, і такий товар був готовий до негайного відвантаження у момент узгодження умов поставки, а, оскільки товар мав бути оплачений, то продавець надав покупцю рахунки, які ним були оплачені. 
Позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) зазначає, що після здійснення передплати відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) зобов`язаний був з`явитися у місце поставки за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, 2, для отримання та самостійного вивезення продукції, проте вказаного обов`язку не виконав, у місце поставки не прибув і не вчинив жодних необхідних дій для одержання товару. Натомість покупець в односторонньому порядку відмовився від виконання договору, що заборонено законодавством та умовами договору, і повністю проігнорував направлене йому повідомлення про необхідність одержання майна, яке було направлено на його електронну адресу та за офіційним місцезнаходженням. Посилаючись на невиконання покупцем обов`язків, визначених ст. 689 ЦК України, та наявність у продавця права вимагати прийняття товару на підставі ч. 4 ст. 690 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» просить суд захистити його порушене право через примусове виконання обов`язку в натурі та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» прийняти та вивезти зі складу продавця зазначений поіменно в рахунках №23 від 05.02.2025 та №31 від 17.02.2025 товар на загальну суму 1549816,03 грн на умовах поставки EXW.
Суть спору за позицією відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом)
У відзиві на зустрічну позовну заяву від 07.11.2025, відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) з приводу доводів зустрічного позову наголошує, що позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) не виконав своїх першочергових договірних зобов`язань щодо належного повідомлення про готовність товару та щодо цього звертає увагу, що відповідно до п. 1.1 договору, продавець зобов`язується передавати товар у власність відповідно до замовлення, а покупець - приймати та оплачувати його. Згідно з п. 2.2 договору оплата вартості товару здійснюється на умовах 100% передоплати на підставі рахунку продавця. Пунктом 3.2 договору визначено, що право власності на товар переходить після документальної передачі товару, а саме надання товарно-транспортної або видаткової накладної (актів приймання-передачі), у тому числі в електронній формі у форматі PDF, а датою поставки вважається дата, вказана у цих документах.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» повністю виконало свої зобов`язання щодо здійснення 100% передоплати за товар. Зокрема, на підставі рахунку №23 від 05.02.2025 було перераховано кошти в сумі 524977,80 грн згідно з платіжною інструкцією №110 від 17.02.2025, а на підставі рахунку №31 від 17.02.2025 - кошти в сумі 1024838,23 грн згідно з платіжною інструкцією №147 від 21.02.2025. Загальна сума сплаченого авансу склала 1549816,03 грн. Однак Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» після отримання коштів не направило на адресу покупця жодних документів (видаткових накладних, актів приймання-передачі), передбачених п. 3.2 договору, та його посадові особи не виходили на зв`язок і жодним чином не повідомляли про можливість отримання товару.
З метою мирного врегулювання спору Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» надіслало рекомендованим листом з описом вкладення на офіційну юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» (90326, Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, 2) претензію №25/07/25 від 25.07.2025 з вимогою повернути попередню оплату за товар в сумі 1549816,03 грн. Факт направлення підтверджується описом вкладення та поштовою накладною №4470300268332. За даними трекінгу АТ «Укрпошта», зазначена претензія повернулася на адресу відправника у зв`язку з відсутністю одержувача за вказаною адресою.
Лише після відкриття провадження у судовій справі №907/1155/25 Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» надіслало лист №1 від 16.10.2025 із пропозицією забрати товар. До моменту звернення покупця до суду постачальник не вчиняв жодних дій щодо узгодження дати та місця передачі товару, тому його пропозиція від 16.10.2025 є неактуальною через реалізацію покупцем свого права на судовий захист.
Посилання позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) на умови поставки EXW (самовивіз) як на підставу виникнення обов`язку покупця забрати товар, на переконання ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП», є неспроможними. Базис поставки EXW відповідно до правил Інкотермс та ст. 664 ЦК України покладає на продавця безумовний обов`язок належним чином та завчасно повідомити покупця про дату і місце, коли і де товар буде наданий у його розпорядження, а також надати товар разом із товаросупровідними документами. Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» такого повідомлення не зробило, воно допустило неналежне виконання своїх зобов`язань.
ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, у разі якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати, не передав товар у встановлений строк, покупець має право альтернативної вимоги: або вимагати передання товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Волевиявлення покупця щодо обрання одного з варіантів є його виключним правом. Звернувшись до суду з позовом про стягнення передплати, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» в активній та однозначній формі відмовилося від прийняття виконання та обрало повернення коштів. З моменту пред`явлення такої вимоги зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» з поставки товару в натурі припинилося, і натомість виникло грошове зобов`язання з повернення коштів, що робить вимогу зустрічного позову про зобов`язання забрати товар безпідставною.
Доводи, викладені сторонами в інших заявах по суті справи за зустрічним позовом
У відповіді на відзив від 17.11.2025, позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) щодо заперечень ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» у відзиві, спростовує доводи цього товариства із наголошенням на тому, що за умовами укладеного 21.01.2025 договору поставки №21/01-2025 товар мав передаватися на умовах самовивозу (EXW) зі складу продавця, розташованого за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, будинок 2, де він постійно перебував у наявності, володінні та розпорядженні продавця, у зв`язку з чим дата поставки окремо не визначалась і могла бути здійснена в межах усього строку дії договору до 21.01.2026, а виникнення зустрічного обов`язку продавця щодо фізичного передання продукції прямо залежало від першочергового вчинення покупцем (Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП») активних дій з надання транспорту та прибуття перевізника чи представника на склад. Отримавши рахунки та здійснивши їх повну передплату після усного замовлення, покупець, відповідно до комерційної практики та правових позицій Верховного Суду, уже був належно проінформований про готовність товару, тому додаткових письмових повідомлень договір не передбачав, а посилання на ст. А.7 Інкотермс є безпідставними, оскільки місце поставки було чітко погоджене в договорі. Оформлення видаткових накладних та актів приймання-передачі, відповідно до законодавства, є фіксацією первинними документами моменту фактичного відпуску товару зі складу, а тому вимоги покупця щодо їх попереднього надіслання в форматі PDF на електронну пошту є протиправними. Крім того, покупець у період з лютого по серпень 2025 року не вчиняв жодних дій для отримання товару, у телефонних розмовах завіряв, що забере його за першої можливості, а, не змігши вчасно організувати логістику для сільськогосподарських потреб, вчинив суперечливо (venire contra factum proprium), що є зловживанням правами та порушенням принципів добросовісності, розумності й справедливості (ст. 13 ЦК України, Рішення КСУ № 2-р(ІІ)/2021). 
Водночас, на переконання ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ», надіслання покупцем претензії від 25.07.2025 не доведено належними доказами, оскільки опис вкладення не містить номера цінного листа, дата відправки (02.08.2025) не збігається з датою документа, а сам лист повернувся, при цьому товариство не уникало отримання пошти, а покупець не скористався дублюванням претензії електронною поштою чи кур`єром. Відтак, подавши 08.10.2025 позов про повернення передплати, покупець незаконно в односторонньому порядку відмовився від зобов`язання, спровокувавши власне прострочення як кредитора за ст. 613 ЦК України, що виключає застосування ст. 693 ЦК України та повністю виправдовує вимоги зустрічного позову про зобов`язання покупця прийняти товар.
У запереченні на відповідь на відзив на зустрічний позов від 20.11.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» не погоджується з аргументами Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ», оскільки у договорі купівлі-продажу товарів №21/01-2025 від 21.01.2025 було погоджено лише базис поставки EXW, проте взагалі не вказано конкретної адреси складу продавця (Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, будинок 2), а сама передача товару мала здійснюватися виключно відповідно до офіційних замовлень покупця у форматі PDF, при цьому постачальник не зазначив, на підставі якого саме замовлення товар нібито перебував на складі. Відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) наголошує, що на виконання умов договору здійснив попередню оплату згідно з рахунками №23 від 05.02.2025 та №31 від 17.02.2025, однак Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» у порушення п. 3.2 договору не направило на його адресу повідомлення про готовність товару та відповідні видаткові накладні чи акти приймання-передачі в електронній формі, а посадові особи продавця після одержання коштів на розрахунковий рахунок взагалі не виходили на зв`язок. Посилаючись на міжнародні правила Інкотермс 2010 та ст. 664 ЦК України, товариство зазначає, що рахунки на оплату мають виключно інформаційний характер, містять лише платіжні реквізити і не є документами, які сповіщають покупця про готовність товару до відвантаження, а відтак обов`язок продавця щодо належного повідомлення про час і місце надання товару у розпорядження покупця виконаний не був. Крім того, пропозиція про отримання товару від 16.10.2025 надійшла вже після звернення до суду та відкриття провадження у справі №907/1155/25, у зв`язку з чим вона є неактуальною, оскільки покупець в активній однозначній формі через подання позову реалізував своє право вимоги повернення суми попередньої оплати на підставі ст. 693 ЦК України, що припинило зобов`язання з поставки та породило грошове зобов`язання з повернення коштів. До того ж твердження про відсутність доказів звернення спростовуються матеріалами справи, зокрема поштовим описом вкладення, накладною №4470300268332 та відомостями трекінгу Акціонерного товариства «Укрпошта», які є достатніми доказами належного направлення претензії №25/07/25 від 25.07.2025 на адресу позивача за зустрічним позовом.
Фактичні обставини справи встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
21.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» як продавцем, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» як покупцем, з другої сторони, був укладений договір №21/01-2025 купівлі-продажу товарів (далі - договір).
Згідно з п. 1.1. договору, продавець зобов`язується передавати товар у власність покупця відповідно до його замовлення, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати отриманий товар на умовах, зазначених у цьому договорі.
Відповідно до п. 1.2. договору, асортимент та ціна товару, який поставляється (передається у власність покупця) попередньо погоджується сторонами, через комерційні пропозиції продавця та офіційні замовлення покупця надіслані засобами електронного поштового зв`язку (документи в форматі PDF).
Згідно з п. 1.3. договору, сторони погоджуються, що видаткова накладна (акт приймання-передачі) на переданий товар є документом (специфікацією), який засвідчує факт передачі товару, а також засвідчує остаточно узгоджені сторонами назву, кількість, ціну (вартість) товару. На вимогу покупця товар забезпечується продавцем паспортами та сертифікатами про якість.
Відповідно до п. 2.1. договору, загальна сума цього договору (тобто загальна вартість (ціна) усього товару, поставленого за цим договором) сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого (переданого у власність) товару та узгодженої на нього ціни, відповідно до видаткових накладних (актів приймання-передачі).
Згідно з п. 2.2. договору, оплата ціни (вартості) товару здійснюється у безготівковій формі на умовах 100% передоплати на підставі рахунку, виставленого продавцем, в тому числі і у електронній формі, шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок продавця.
Відповідно до п. 2.3. договору, відтермінування платежу за поставку товару відбувається лише за ініціативою продавця та не може перевищувати 14 (чотирнадцять) днів з моменту відвантаження товару. При порушенні строку оплати за товар, наступна поставка здійснюється покупцю виключно на умовах п.2.2 цього договору з укладенням додаткової угоди про умови реструктуризації заборгованості.
Згідно з п. 2.6. договору, розрахунки за товар здійснюються в грошовій одиниці України – гривні.
Відповідно до п. 2.7. договору, датою оплати (отримання грошей продавцем) вважається дата поступлення грошових коштів на банківський рахунок продавця.
Згідно з п. 3.1. договору, поставка товару за даним договором здійснюється на умовах EXW: «зі складу продавця» самовивіз (відповідно до правил INCOTERMS в редакції 2010 року)
Відповідно до п. 3.2. договору, право власності на товар переходить від продавця до покупця після документальної передачі Товару, а саме надання продавцем покупцеві товаро-транспортної чи видаткової накладної (актів приймання-передачі) в тому числі в електронній формі (у форматі PDF).
Згідно з п. 3.3. договору, перевезення товару здійснюються транспортом та за рахунок покупця, якщо інше не передбачено даним договором або погоджений сторонами в тому числі і через електронну поштову переписку або усно. Ризик випадкового знищення й/або ушкодження товару переходять до покупця з моменту отримання товару покупцем. Якість та комплектність товару перевіряється покупцем (або його представником за довіреністю) при отриманні товару.
Відповідно до п. 3.4. договору, датою поставки (передачі у власність) товару вважається дата, що вказана у видатковій накладній або акті приймання-передачі товару.
Згідно з п. 4.1. договору, договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє терміном на 1 (один) рік, але у будь-якому випадку, до моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів до моменту закінчення цього строку жодна із сторін не повідомить протилежну сторону про свою відмову від продовження цього строку, цей строк щоразу автоматично пролонгується (продовжується) на 1 (один) рік. 
Відповідно до п. 4.2. договору, договір може бути розірваний виключно за згодою сторін.
Згідно з п. 4.3. договору, закінчення строку дії цього договору не звільняє жодну зі сторін від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії цього договору.
Відповідно до п. 5.1. договору, відносини сторін за цим договором регулюються чинним законодавством України.
Згідно з п. 5.2. договору, сторони будуть намагатися залагодити будь-який спір, розбіжність або претензію, що виникають із договору або у зв`язку з його виконанням, шляхом переговорів.
Відповідно до п. 5.3. договору, у разі неможливості вирішення такого спору, розбіжності або претензії шляхом переговорів, усі спори, що виникають з цього договору або в зв`язку з ним, у тому числі спори щодо порядку його укладення, обов`язковості, внесення в нього змін і доповнень або про розірвання договору, передаються за підсудністю спору до відповідного суду України відповідно до норм чинного законодавства України.
Згідно з п. 6.1. договору, у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору (надалі іменується «порушення договору»), сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України.
Відповідно до п. 6.2. договору, сплата стороною визначених цим договором та (або) чинним в Україні законодавством штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) не звільняє її від обов`язку відшкодувати за вимогою іншої сторони збитки, завдані порушенням договору у повному обсязі, а відшкодування збитків не звільняє її від обов`язку сплатити за вимогою іншої сторони штрафні санкції у повному обсязі.
Відповідно до п. 8.2. договору, зміни і доповнення до цього договору, а також тексти його додатків (додаткових угод) вважаються дійсними лише в тому випадку, якщо вони вчинені у письмовій формі і підписані уповноваженими представниками обох сторін. Одностороння зміна умов цього договору не допускається, якщо інше не передбачено умовами цього договору. Всі акти, накладні, додатки (додаткові угоди), доповнення до цього договору становлять його невід`ємну частину. З дня підписання цього договору - товар який замовляється, виготовляється та постачається покупцю на підставі документів зазначених в п.1.3 договору, вважається таким товаром, що замовляється та постачається згідно цього договору незалежно від того чи в документах передбачених п. 1.3. договору є посилання про їх видання на основі цього договору.
Згідно з п. 8.3. договору, повноваження осіб на підписання даного договору засвідчують печатками сторін (для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують печатку). Відповідальність за наслідки підписання договору не уповноваженою особою покладає на сторону, що засвідчила підпис своєю печаткою.
Згідно з п. 8.5. договору, відносини між сторонами що не врегульовані положеннями (умовами) цього договору, регулюються нормами чинного цивільного законодавства України.
Відповідно до п. 8.6. договору, жодна зі сторін не вправі передавати свої права та обов`язки по цьому договору третім особам без попередньої письмової згоди на те іншої сторони.
Сторони у справі не заперечують складання ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» (продавцем, постачальником) рахунку №23 від 05.02.2026, в якому покупцем зазначено ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» на суму 524977,80 грн (з ПДВ), та отримання ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» цього рахунку на оплату такого товару на вказану суму: Болівар Форте, 5 л кількістю 200 л вартістю без ПДВ 136374,00 грн; Заал, 5 л кількістю 200 л вартістю без ПДВ 54142,00 грн; Лонгас, КС 1 л кількістю 30 л вартістю без ПДВ 79509,00 грн; Сінтак (пакет) 4 мл кількістю 1000 шт вартістю без ПДВ 15540,00 грн; Камелот 1 л кількістю 50 л вартістю без ПДВ 38864,50 грн; Разит 5 л кількістю 200 л вартістю без ПДВ 113052,00 грн.
Сторони у справі також не заперечують складання ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» (продавцем, постачальником) рахунку №31 від 17.02.2025, в якому покупцем зазначено ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» на суму 1024838,23 грн (з ПДВ), та отримання ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» цього рахунку на оплату такого товару на вказану суму: Дуал Голд 960 EC, к.е. 4х5 л кількістю 20 л вартістю без ПДВ 10216,20 грн; Лонтрел Гранд, ВГ 4х2 кг кількістю 8 кг вартістю без ПДВ 48794,96 грн; Пріма Форте, СЕ 4х5 л кількістю 40 л вартістю без ПДВ 22036,80 грн; Реглон Супер 150 SL в.р.к. 2х10 л кількістю 20 л вартістю без ПДВ 3940,20 грн; Гезагард 500 FW, к.с. 4х5 л кількістю 50 л вартістю без ПДВ 18929,50 грн; Форс 1,5 G, г 20 кг кількістю 400 кг вартістю без ПДВ 123052,00 грн; Ізабіон 4х5 л кількістю 60 л вартістю без ПДВ 40591,80 грн; Карате 050 ЕС, КЕ 4х5 л кількістю 100 л вартістю без ПДВ 47952,00 грн; Юніформ 446 SE, СЕ 12х1 л кількістю 50 л вартістю без ПДВ 188371,50 грн; Світч 62,5 WG, в.г., 10х1 кг кількістю 10 кг вартістю без ПДВ 58212,70 грн; Топаз 100 EC, к.е., 12х1 л кількістю 12 л вартістю без ПДВ 29395,44 грн; Скор 250 EC, к.е., 12х1л кількістю 12 л вартістю без ПДВ 60567,96 грн; Квадріс 250 SC, к.с., 12х1л кількістю 12 л вартістю без ПДВ 32404,80 грн; Квадріс Топ 325 SC, к.с. 4х5 л кількістю 12 л вартістю без ПДВ 27295,80 грн; Проклейм 5 SG, РГ 10х1 кг кількістю 20 кг вартістю без ПДВ 80566,80 грн; Орондіс Ультра 280 SC, КС 4х5 л кількістю 20 л вартістю без ПДВ 61703,40 грн.
Відповідно до платіжної інструкції №110 від 17.02.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» перерахувало на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» суму в розмірі 524977,80 грн та в інструкції зазначено призначення платежу: за добрива, рахунок на оплату №23 від 05.02.2025, ПДВ 20% - 87496,30 грн.
Згідно з платіжною інструкцією №147 від 21.02.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» перерахувало на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» суму в розмірі 1024838,23 грн; в інструкції зазначене призначення платежу: за добрива рахунок на оплату №31 від 17.02.2025, ПДВ 20% -170806,37 грн.
До позовної заяви долучено копію претензії Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» за вих.№25/07/25 від 25.07.2025, у якій позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) просить ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» негайно виконати договірні зобов`язання по поставці товару або повернути суму оплаченого товару 1549816,03 грн та наголошує на одночасному здійсненні відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) сплати пені в сумі 186018,11 грн, нарахованої за непоставку товару за період з 18.02.2025 по день складання претензії. До первісної позовної заяви і до відповіді на відзив на первісний позов ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» долучило копії: поштової накладної №4470300268332 від 02.08.2025 про направлення ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» цінного листа з описом вкладення на адресу ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ», опису вкладення цінного листа від 02.08.2025 без зазначення у ньому відомостей про номер поштового відправлення та трекінг відстеження поштового відправлення №4470300268332 з офіційного сайту Акціонерного товариства «УКРПОШТА», з якого вбачається повернення його відправнику через невручення адресату в с.Матійово, причина невручення: «Одержувач відсутній за вказаною адресою». Оригінали цих документів також долучені позивачем за первісним позовом (відповідачем зустрічним позовом) до його клопотання про направлення оригіналів документів від 05.02.2025. 
У відповіді на відзив на зустрічний позов від 17.11.2025, позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) зазначив, що надіслання ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» на адресу ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» претензії за вих.№25/07/25 від 25.07.2025 не доведено належними доказами, оскільки опис вкладення не містить номера цінного листа, дата відправки (02.08.2025) не збігається з датою документа, а сам лист повернувся, при цьому товариство (продавець) не уникало отримання пошти, а покупець не скористався дублюванням претензії електронною поштою чи кур`єром. Такі ж доводи представник ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» наводила під час судового розгляду справи та 15.06.2026 заявила усне клопотання про безпосереднє дослідження судом в судовому засіданні відомостей офіційного сайту «УКРПОШТИ» щодо відстеження на сайті інформації про рух (трекінг) поштового відправлення №4470300268332 від 02.08.2025. Враховуючи, що інформація щодо трекінгу поштового відправлення №4470300268332 від 02.08.2025 на сайті «УКРПОШТИ» на час розгляду такого клопотання (15.06.2026) відсутня, так як такі відомості на сайті відображаються впродовж 6 місяців від дня відправки; враховуючи, що до відповіді на відзив на первісний позов і до клопотання про направлення оригіналів документів від 05.02.2025 ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» долучило трекінг відстеження поштового відправлення №4470300268332 з офіційного сайту Акціонерного товариства «УКРПОШТА», а тому суд згідно ухвали, занесеної до протоколу судового засідання від 15.06.2026, відмовив у задоволенні клопотання представника ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» про безпосереднє дослідження судом в судовому засіданні відомостей офіційного сайту «УКРПОШТИ» щодо відстеження на сайті інформації про рух (трекінг) поштового відправлення №4470300268332 від 02.08.2025.
Водночас, у судовому засіданні представник ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП», зазначивши про повернення товариству поштового відправлення №4470300268332 від 02.08.2025, адресованого ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» разом із претензією за вих.№25/07/25 від 25.07.2025, одночасно зазначила, що у позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не зберігся оригінал повернутого поштового відправлення №4470300268332 від 02.08.2025.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» скерувало до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» лист за вих.№1 від 16.10.2025, згідно якого відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) пропонує Товариству з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП»: відкликати позовну заяву з Господарського суду Закарпатської області у відповідному процесуальному порядку (наприклад, залишення без розгляду); узгодити зручну для обох сторін дату та час отримання товару; направити свого представника або перевізника для отримання товару на складі ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, 2. 
До зустрічної позовної заяви додані докази надіслання означеного листа ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП», а саме: копію опису вкладень цінного листа №9030000242763, копію поштової накладної №9030000242763 від 17.10.2025, а також докази направлення листа на електронну пошту ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП».
Отже, як зазначає ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП», після оплати товару згідно виставлених рахунків ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» товар не поставило, видаткові накладні (акти приймання-передачі) на адресу ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» не направило, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення (повернення) спірної суми попередньої оплати у розмірі 1549816,03 грн.
Водночас, посилаючись на порушення ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» обов`язку з отримання товару за місцем поставки (склад продавця) після здійсненої ним передоплати у розмірі 1549816,03 грн, ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою про примусове виконання обов`язку в натурі щодо зобов`язання ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» отримати та вивезти (забрати) зі складу ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» відповідний товар, про який зазначено у виставлених рахунках, з асортиментом і ціною якого погодилося ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП», перерахувавши на підставі рахунків кошти в сумах, які у них зазначені.
Правове обґрунтування і оцінка суду
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16-ц).
За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Згідно з ч. 1 ст. 266 Господарського кодексу України (далі – ГК України (у редакції, чинній на дату укладення договору)), предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.
Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).
Відповідно до ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий пупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
Зі сталих правових позицій щодо визначення характеру спірних правовідносин, які виникли на підставі договору поставки, умовами для визнання товару наданим у розпорядження покупця є такі: 1) товар готовий до передання покупцеві у належному місці у строк, встановлений договором; 2) покупець поінформований про те, що товар готовий до передання покупцеві у належному місці у строк, встановлений договором. Тобто відсутність хоча б однієї із вказаних вимог виключає можливість визнання товару наданим у розпорядження покупця.
Згідно з ч. 4 ст. 267 ГК України (у редакції, чинній на дату укладення договору), сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.
Тобто суб`єкти господарської діяльності мають можливість укладати договори, використовуючи при цьому і правила Інкотермс - Правила Міжнародної торгової палати з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі.
Як зазначалось вище, сторони у п. 3.1 договору купівлі-продажу товарів № 21/01-2025 від 21.01.2025 погодили, що поставка товару здійснюється на умовах EXW (зі складу продавця) відповідно до правил INCOTERMS в редакції 2010 року.
Згідно з правилами Інкотермс у редакції 2010 року, які почали застосовуватися у світі з 01.01.2011, усі терміни для зручності в користуванні, що визначають умови поставки, поділяються на чотири групи: Е, F, C, D. До групи Е входить термін ЕХW-EX WORKS/Франко-завод, що в перекладі означає "самовивіз". Термін "Франко-завод" означає, що продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки з постачання, коли він надав товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці. Продавець зобов`язаний в обговорену дату чи в межах обговореного терміну надати невідвантажений у який-небудь транспортний засіб товар у розпорядження покупця в названому в договорі місці постачання. Продавець зобов`язаний сповістити покупця достатнім чином про дату і місце, коли і де товар буде наданий у його розпорядження. Якщо покупець має право визначати дату у рамках погодженого періоду та/або місця прийняття товару, то він зобов`язаний направити продавцю необхідне повідомлення щодо цього. Цей термін "Франко-завод" покладає мінімальні обов`язки на продавця, а покупець несе всі витрати і ризики у зв`язку з перевезенням товару з площ продавця до місця призначення.
Згідно договору купівлі-продажу товарів № 21/01-2025 від 21.01.2025, ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» (продавець) не мало обов`язку передати товар ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» (покупцю) іншим способом, крім погодженого умовами цього договору, а ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» мало б повідомити ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» про дату прибуття свого уповноваженого представника та отримати готовий до відвантаження товар власним транспортом чи іншими засобами. Будь-яких застережень щодо форми повідомлення покупця про готовність товару умови укладеного між сторонами договору не містять.
Водночас, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою ст. 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
Господарський суд зазначає, що положення ст. 613 ЦК України безпосередньо узгоджуються з умовами договору, які ставлять в залежність виконання зобов`язання продавцем з передачі товару від факту явки покупця на склад продавця для отримання товару, враховуючи, що сторони за вказаним договором не покладали на продавця обов`язок доставки товару покупцю або вчинення продавцем інших дій.
Статтею 689 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.
За змістом ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Зі змісту ст. ст. 525, 526, 663, 693 ЦК України вбачається, що покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати у разі невиконання продавцем зобов`язання передати товар у строк, встановлений або договором поставки, або визначений відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Для задоволення вимог покупця щодо повернення суми попередньої оплати суд повинен установити факт прострочення продавця щодо передачі товару, факт належного виконання покупцем своїх обов`язків за договором, а звідси - і право покупця вимагати повернення суми попередньої оплати. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2019 у справі № 924/277/19.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Щодо цього, суд враховує, що сторони у договорі купівлі-продажу не визначили строк (термін) поставки товару, додаткові угоди з цього приводу не укладали (доказів протилежного суду не надано), сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його укладення і діє терміном на 1 (один) рік, але у будь-якому випадку до моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов`язань за цим договором. На момент звернення ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» з первісним позовом до суду, строк дії договору купівлі-продажу не сплив. 
Поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).
Поняття "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у ст. 530 ЦК України.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Господарський суд враховує, що претензія від 25.07.2025 за вих. № 25/07/25, яка за твердженнями ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» надсилалася до ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ», за своїм змістом є саме вимогою про повернення суми попередньої оплати, при цьому доказів звернення з вимогою про передання (поставку) товару матеріали справи не містять. Більше того, ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» у заявах по суті справи вказувало, що відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) не отримувало претензії ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» від 25.07.2025 за вих. № 25/07/25 і не ухилялося від її отримання, а опис вкладення у цінний лист про її надіслання викликає сумніви щодо його достовірності, на чому також неодноразово наголошувала представник ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» у судових засіданнях 22.04.2026 і 15.06.2026. Водночас, на такі доводи ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» не надало до суду поштовий конверт з поверненням претензії, що в даному випадку вважається належним доказом надіслання такої.
За таких встановлених судом обставин, господарський суд не вбачає підстав для висновку про допущення відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) прострочення поставки спірного товару за договором. 
Окрім того, з положень ч. 1 ст. 656 ЦК України вбачається, що важливою характеристикою предмета договору купівлі-продажу є те, що на момент укладення договору він повинен бути наявним у продавця або бути створеним (набутим) продавцем у майбутньому. При цьому у випадку, якщо предметом договору є майбутній товар, така обставина повинна бути відображена у відповідному договорі.
Аналіз умов договору купівлі-продажу товарів №21/01-2025 від 21.01.2025 свідчить про відсутність положень, які визначали б предметом договору товар, що підлягає створенню або набуттю продавцем у майбутньому. Отже, виходячи зі змісту спірного договору, його предметом є товар, який на момент укладення договору вже перебував у наявності у продавця та був готовий до відвантаження покупцеві.
Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» як покупець вчиняло належні активні дії задля отримання товару на умовах EXW (Інкотермс 2010), тобто самовивозом, зокрема:
- повідомлення покупця про намір отримати товар (листи з проханням повідомити про готовність товару до передання, пропозиції здійснити видачу товару на складі продавця тощо);
- докази, які підтверджують факт направлення за місцезнаходженням продавця транспортних засобів покупця (шляхові листи, дозволи в`їзду на територію, товарно-транспортні накладні, заявки на перевезення вантажу тощо) або ж направлення свого представника для перевірки наявності товару.
Твердження позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) про відсутність у договорі конкретної адреси складу продавця не виправдовує невжиття ним жодних заходів, спрямованих на отримання товару, при тому що договір містить відомості про офіційне місцезнаходження продавця, що давало покупцю об`єктивну можливість уточнити необхідну інформацію та організувати прийняття товару.
У той же час слід зауважити, що предмет поставки – агрохімікати (мінеральні добрива), які використовуються в сільському господарстві, тобто товар, який придбавається для використання у господарській діяльності та має сезонне й цільове призначення, а, отже, покупець як сторона договору мав об`єктивний інтерес у своєчасному отриманні такого товару.
З урахуванням вищенаведеного, посилання позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) на відсутність повідомлення продавця про готовність товару за одночасного невчинення власних дій, спрямованих на отримання вже оплаченого товару, не відповідає принципам добросовісності, розумності та співпраці сторін під час виконання договірних зобов`язань.
Щодо цього, суд зазначає, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.
Цивільне законодавство ґрунтується на вільному здійсненні цивільних прав, а також добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків. Таким чином, особа не може отримувати переваги від недобросовісної поведінки.
Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (п. 6 ст. 3 ЦК України) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 28.09.2021 у справі № 918/1045/20 , від 11.08.2021 у справі № 909/436/20, від 06.10.2021 у справі № 925/1546/20).
Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цих принципів (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону (така правова позиція викладена у постанові об`єднаної плати Верховного Суду Касаційного господарського суду від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).
У постанові від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17 Верховний Суд вказав, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.
Господарський суд встановив, що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) не надав доказів у розумінні ст. ст. 76-79 ГПК України у підтвердження неможливості отримати у продавця обумовлений товар, відсутності такого товару на складі продавця чи неготовності його до відвантаження, відмови продавця від відвантаження товару.
У судових засіданнях 22.04.2026 і 15.06.2026 представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) повідомляв, що спірний товар був і є в наявності на складі ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» та готовий до відвантаження згідно умов договору. 
Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що безпосередньо свідчили б про неможливість відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) виконати зобов`язання за договором в частині прибуття та отримання оплаченого товару власними силами та засобами, тим більше, що перелік та асортимент такого товару був погоджений ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП», яке після отримання від ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» рахунків на оплату №23 від 05.02.2025 і №31 від 17.02.2025 оплатило такий товар, який мав бути придбаний у ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ», перерахувавши цьому товариству кошти на підставі цих рахунків у загальній сумі 1549816,03 грн згідно платіжних інструкцій №110 від 17.02.2025 і №147 від 21.02.2025.
Відповідно до приписів ч.ч.1 та 2 ст. 693 ЦК України, на яку посилається позивач за первісним позовом як на підставу своїх позовних вимог, встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. 
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19 вказано, що, виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).
Відтак, так як ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» не порушувало своїх зобов`язань за договором щодо поставки товару після отримання попередньої оплати, а тому в ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» відсутні підстави вимагати повернення попередньої оплати на підставі ч.2 ст.693 ЦК України. 
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18) зроблено такі висновки: «зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади згідно яких здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина 3 статті 509 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці».
Отже, так як після здійсненої попередньої оплати ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» не виконало своїх зобов`язань за договором щодо придбання товару шляхом його отримання за місцем поставки (склад продавця) в ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ»; враховуючи, що за змістом ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, а відтак з метою належного виконання позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) зобов`язання за договором купівлі-продажу товарів №21/01-2025 від 21.01.2025 ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» зобов`язано виконати свій обов`язок в натурі відповідно до умов договору шляхом отримання та вивезення (забрання) зі складу ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, будинок 2 товару на загальну суму 1549816,03 грн з ПДВ згідно з рахунками на оплату №23 від 05.02.2025 і №31 від 17.02.2025.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. ч. 1-3, 5 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з урахуванням усіх фактичних обставин справи, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.2 ст. 693 ЦК України та, як наслідок, виникнення у ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» права вимагати у ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» повернення суми попередньої оплати у розмірі 1549816,03 грн, а тому суд виснує про відмову в задоволенні повністю первісного позову ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» до ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ». 
Натомість у ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» залишається зобов`язання згідно з договором купівлі-продажу товарів № 21/01-2025 від 21.01.2025 щодо отримання та вивезення зі складу ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» товару на загальну суму 1549816,03 грн, оплаченого за рахунками на оплату №23 від 05.02.2025 і №31 від 17.02.2025, а тому суд задовольняє повністю зустрічний позов ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» до ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП». 
Щодо обґрунтованості рішення
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положеннями ст. ст. 13 – 14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Суд також зазначає, що принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у ст. 13 ГПК України, втрачає сенс (постанови від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, від 16.11.2021 у справі №904/2104/19, від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21).
Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні повністю первісного позову та про задоволення зустрічного позову.
Розподіл судових витрат
Судові витрати за первісним позовом підлягають віднесенню на позивача за первісним позовом у відповідності до ст. 129 ГПК України.
Судові витрати за зустрічним позовом підлягають віднесенню на відповідача за зустрічним позовом у відповідності до ст. 129 ГПК України в розмірі 2422,40 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Окремо суд зазначає, що відповідно до платіжної інструкції № 1062 від 24.10.2025 при подачі ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» зустрічного позову через систему «Електронний суд» про зобов`язання ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» вчинити дії, позивачем за зустрічним позовом сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн.
Водночас, відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
А відтак, при подачі через систему «Електронний суд» зустрічного позову про зобов`язання вчинити дії (позов немайнового характеру), судовий збір підлягав сплаті ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» у сумі 2422,40 грн.
Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору, в тому числі визначено підстави такого повернення, яке здійснюється за ухвалою суду.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Частина 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що у випадках, установлених п. 1 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
Виходячи із системного аналізу норм ГПК України та Закону України «Про судовий збір» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.
А тому позивач за зустрічним позовом (ТОВ «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ») має право на повернення судового збору в сумі 605,60 грн через внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, і такий буде повернуто позивачу за зустрічним позовом при подачі відповідного клопотання після набрання рішенням законної сили. 
Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 42, 46, 73-80, 129, 221, 236, 237, 238, 240, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні первісного позову відмовити повністю.
Судові витрати за первісним позовом покласти на позивача за первісним позовом.
Зустрічний позов задовольнити.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» (код ЄДРПОУ – 41808702, місцезнаходження - 44731, Волинська область, Володимирський район, місто Устилуг, вулиця Хмельницького Богдана, будинок 32) виконати обов`язок в натурі згідно з укладеним 21.01.2025 договором купівлі-продажу товарів №21/01-2025, а саме: отримати та вивезти (забрати) зі складу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, будинок 2 наступний товар на загальну суму 1549816,03 грн з ПДВ:
- згідно з рахунком на оплату № 23 від 05.02.2025 на суму 524977,80 грн з ПДВ: Болівар Форте, 5 л кількістю 200 л вартістю без ПДВ 136374,00 грн; Заал, 5 л кількістю 200 л вартістю без ПДВ 54142,00 грн; Лонгас, КС 1 л кількістю 30 л вартістю без ПДВ 79509,00 грн; Сінтак (пакет) 4 мл кількістю 1000 шт вартістю без ПДВ 15540,00 грн; Камелот 1 л кількістю 50 л вартістю без ПДВ 38864,50 грн; Разит 5 л кількістю 200 л вартістю без ПДВ 113052,00 грн; 
- згідно з рахунком на оплату №31 від 17.02.2025 на суму 1024838,23 грн з ПДВ: Дуал Голд 960 EC, к.е. 4х5 л кількістю 20 л вартістю без ПДВ 10216,20 грн; Лонтрел Гранд, ВГ 4х2 кг кількістю 8 кг вартістю без ПДВ 48794,96 грн; Пріма Форте, СЕ 4х5 л кількістю 40 л вартістю без ПДВ 22036,80 грн; Реглон Супер 150 SL в.р.к. 2х10 л кількістю 20 л вартістю без ПДВ 3940,20 грн; Гезагард 500 FW, к.с. 4х5 л кількістю 50 л вартістю без ПДВ 18929,50 грн; Форс 1,5 G, г 20 кг кількістю 400 кг вартістю без ПДВ 123052,00 грн; Ізабіон 4х5 л кількістю 60 л вартістю без ПДВ 40591,80 грн; Карате 050 ЕС, КЕ 4х5 л кількістю 100 л вартістю без ПДВ 47952,00 грн; Юніформ 446 SE, СЕ 12х1 л кількістю 50 л вартістю без ПДВ 188371,50 грн; Світч 62,5 WG, в.г., 10х1 кг кількістю 10 кг вартістю без ПДВ 58212,70 грн; Топаз 100 EC, к.е., 12х1 л кількістю 12 л вартістю без ПДВ 29395,44 грн; Скор 250 EC, к.е., 12х1л кількістю 12 л вартістю без ПДВ 60567,96 грн; Квадріс 250 SC, к.с., 12х1л кількістю 12 л вартістю без ПДВ 32404,80 грн; Квадріс Топ 325 SC, к.с. 4х5 л кількістю 12 л вартістю без ПДВ 27295,80 грн; Проклейм 5 SG, РГ 10х1 кг кількістю 20 кг вартістю без ПДВ 80566,80 грн; Орондіс Ультра 280 SC, КС 4х5 л кількістю 20 л вартістю без ПДВ 61703,40 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО ГРУП» (код ЄДРПОУ – 41808702, місцезнаходження - 44731, Волинська область, Володимирський район, місто Устилуг, вулиця Хмельницького Богдана, будинок 32) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ ЗАКАРПАТТЯ» (код ЄДРПОУ – 45390147, місцезнаходження – 90326, Закарпатська область, Берегівський район, село Матійово, вулиця Партизанська, будинок 2) 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) у повернення сплаченого судового збору за подачу зустрічного позову.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, згідно з частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
Повне рішення складене 26.06.2026.

Суддя С.В.Сисин