Справа № 487/1901/26 
Провадження № 2/487/1911/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого-судді А.А. Лагоди
секретаря К.Е. Мамчур
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельянова Н.В., про визнання права власності на спадкове майно, 

ВСТАНОВИВ:

12.03.2026 представник позивача звернувся до суду із вищезазначеним позовом, просить суд визнати за позивачем право власності на 23/100 часток земельної ділянки площею 0,0654 га, кадастровий № 4810136300:02:005:0002, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить, після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обґрунтовує тим, що після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно та, зокрема, спірна земельна ділянка. Однак сторона позивача не має можливості оформити спадкове майно через те, що земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності спадкодавця та відповідачів по справі, без визначення часток, що стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про спадкування. Враховуючи наведене сторона позивача була вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.
16.03.2026 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано час на усунення недоліків позовної заяви.
19.03.2026 до суду від сторони позивача надійшла заява на усунення недоліків з додатками.
Ухвалою суду від 23.03.2026 по справі відкрито загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 21.04.2026.
27.03.2026 до суду від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельянової Н.В. надійшов лист №89/02-14 разом з копією спадкової справи №77/2025 від 16.07.2025, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру.
17.04.2026 до суду від ОСОБА_4 надійшла заява згідно якої позовні вимоги визнав. 
17.04.2026 до суду від ОСОБА_3 надійшла заява згідно якої позовні вимоги визнала. 
Ухвалою суду від 21.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача надав до суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутністю сторони позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлено належним чином про дату та час судового засідання, подали заяви про розгляд справи без їх участі. не заперечують про ухвалення заочного рішення у справі.
Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії №ЯЛ №604365 від 27.07.2010, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0654 гектарів в межах згідно з планом. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №011049700521. Опис меж: від А до Б землі загального користування (вул. Защука); Б до В домоволодіння по АДРЕСА_2 ; В до Г домоволодіння по АДРЕСА_3 ; Г до А домоволодіння по АДРЕСА_4 .
21.12.2021 гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_2 уклали шлюб, що засвідчує свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.12.2021.
05.07.2025 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у віці 68 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 07.07.2025.
30.01.2026 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою Н.В. було видано гр. ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з 23/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.1988 та договору дарування від 25.05.1998.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 30.01.2026 №462301849 гр. ОСОБА_2 належить на праві власності 23/100 часток у праві спільної часткової власності житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 153,7кв.м., житловою площею 90,2кв.м., в складі господарських та побутових будівель і споруд: сарай за літ.Б, вбиральня за літ.В, погріб з шиєю за літ.Гпд, сарай за літ.Е, сарай за літ.Ж, вбиральня за літ.З, вбиральня за літ.И, сарай за літ.К, навіс за літ.Л, котельня за літ.О, навіс за літ.Т, душ за літ.У, ворота №1.
09.02.2026 гр. ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Ємельянової Н.В. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_5 , однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.02.2026 №52/02-31. Постанова нотаріуса вмотивована тим, що право приватної власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 належить співвласникам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, частки співвласників не визначені (не виділена частка чоловіка в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку), тому неможливо визначити спадкову масу, яка підлягає спадкуванню за законом ОСОБА_2 .
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.
За ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до повідомлення №89/02-14 від 27.03.2026 приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельянової Н.В., з урахуванням доданих матеріалів спадкової справи №77/2025, на даний час спадкоємцями ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 23/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутня виділена в натурі частка спадкодавця у земельній ділянці, що є у спільній сумісній власності, адже в добровільному порядку здійснити виділ неможливо, оскільки ОСОБА_5 помер, тому вбачається неможливим видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки загальною площею 0,0654га, кадастровий номер: 4810136300:02:005:0002, що розташована в АДРЕСА_1 , належної в т.ч. померлому ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.
У разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування.
Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя за правилами ст. 71 Закону України «Про нотаріат».
Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід припустити, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.
Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Згідно з ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Право спільної власності на землю посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку.
Згідно ч. 4 та ч. 5 ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Відповідно до ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини 16 цієї статті.
Відповідно до ч. 2 цієї статті у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ч. 2 цієї статті до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майно, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.
Відповідно до ч. 1 ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
При розгляді справи позивачкою були викладені та доведені обставини справи.
Звернення позивачки до суду було обумовлено тим, що вона бажає оформити спадкові права після смерті ОСОБА_5 .
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема на частку земельної ділянки площею 0,0654га, кадастровий номер 4810136300:02:005:0002, що розташована в АДРЕСА_1 , яка належала за життя ОСОБА_5 . Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_5 , відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності, без виділення часток.
З наданих суду письмових доказів вбачається, що спадкодавцю ОСОБА_5 , а також відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , належать на праві приватної спільної сумісної власності, без виділення часток, земельна ділянка площею 0,0654га, кадастровий номер: 4810136300:02:005:0002.
З поданого відповідачем ОСОБА_4 договору від 11.09.1973 вбачається, що останній придбав у гр. ОСОБА_6 17/100 частин житлового будинку з відповідними частинами підсобних приміщень і надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_5 , який в цілому складається із 7 кімнат загальною площею 90кв.м. та інших підсобних приміщень і надвірних споруд. В реальне користування покупця за цим договором відходить частина житлового будинку літ.А, в якій дві жилі кімнати З-4, З-5 загальною площею 17,50кв.м., кухня 3-3, сіни а-1, частина погріба літ.Г, сарай літ.Е, уборна літ.Д, водопровідний кран №2, ця частина житлового будинку належить продавцю на підставі договору дорування, посвідченого 2-ю Миколаївською нотконторою 17.12.1965 за №5479, та зареєстрованого в Миколаївській БТІ 28.12.1965 за №1736. Договір посвідчено нотаріусом 1-ї Миколаївської державної нотаріальної контори Лашиною О.П. та зареєстровано за №4-6354.
З поданого відповідачем ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину по закону від 11.07.1980 вбачається остання є спадкоємицею померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 . Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з 3/5 частин житлового будинку який знаходиться у АДРЕСА_5 , що належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.06.1978 і зареєстрованого в Миколаївському БТІ 06.09.1979 за №1736. В цілому житловий будинок кам`яний, загальною площею 90,10кв.м., реєстраційне посвідчення БТІ №5817.
Як зазначалось вище гр. ОСОБА_2 належить на праві власності 23/100 часток у праві спільної часткової власності житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 153,7кв.м., житловою площею 90,2кв.м., в складі господарських та побутових будівель і споруд.
Отже, частка ОСОБА_3 в цьому домоволодінні складає 60/100, ОСОБА_4 належить 17/100 частки, а спадкодавцю ОСОБА_5 , а тепер позивачу ОСОБА_2 23/100 частки.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст.141, ст.142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
В позовній заяві позивач просить суд віднести судові витрати на рахунок позивача.
Керуючись ст.ст.12, 89, 141, 142, 263-265 ЦПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельянова Н.В., про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, визнати право власності на 23/100 частки земельної ділянки, площею 0,0654 га, кадастровий №4810136300:02:005:0002, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право спільної сумісної власності на яку зареєстроване в Миколаївській міській раді Миколаївської області 29.07.2010 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011049700521.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач:  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельянова Н.В., адреса: м. Миколаїв, вул. Погранична, 72, оф.10. 

Суддя   А.А. Лагода