Справа № 756/13236/24
Номер провадження № 3/756/1114/26

УКРАЇНА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Макаренко І.Г.,
за участі секретаря судового засідання Калюжної А.Г.,Кушко М.В.,
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
адвоката Каращука Ю.І.,
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,
адвоката Кожуховського О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , , 
УСТАНОВИВ:
14.10.2024 о 05:25 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Daewoo», моделі «Matiz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві по пр-ту С.Бандери, при зміні напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Ford», моделі «Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Під час дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.
Отже, ОСОБА_1 порушила пункт 10.1 Правил дорожнього руху, чим учинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повідомила, що 14.10.2024 о 05:25 год. їхала за кермом автомобіля марки «Daewoo», моделі «Matiz» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . З прилеглої території їй необхідно було здійснити виїзд на пр-т С.Бандери, для чого вона увімкнула сигнал повороту, впевнилась у відсутності транспортних засобів, в той же час побачила світло фар автомобіля, що рухався по пр-ту С.Бандери, але він був далеко, через що вона розпочала перестроювання в смугу для руху громадського другу, а потім в другу смугу руху транспортних засобів. Закінчивши маневр перестроювання, почала рух в другій смузі, але відчула раптовий удар в задню частину автомобіля від транспортного засобу, що рухався з великою швидкістю в тій самій полосі руху. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, просить закрити щодо неї провадження на підставі ст.247 КУпАП.
Адвокат Каращук Ю.І. підтримав позицію ОСОБА_1 щодо закриття провадження через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, на підтвердження своєї позиції, посилався на висновок експерта № СЕ-19/111-24/69467-ІТ від 04.04.2025, відповідно до висновків якого, в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що ОСОБА_2 було перевищення швидкості руху, що призвело до ДТП. 
Крім того, до суду надійшов протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, а саме за порушення п. 2.3.(б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.
Так, 14.10.2024 о 05:25 год., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Ford», моделі «Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по пр-ту С.Бандери, 28, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобіля марки «Daewoo», моделі «Matiz» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Отже, ОСОБА_2 порушив пункти 2.3.(б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
У судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повідомив, що 14.10.2024 близько 05:00 год. керував транспортним засобом «Ford», моделі «Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по пр-ту С.Бандери в другій правій смузі руху зі швидкістю близько 60-70 км/год. Раптом з правої сторони в смугу, де він рухався виїхав автомобіль Daewoo», моделі «Matiz», побачив він його приблизно за 20 метрів, почав гальмувати, але не зміг уникнути зіткнення. В місці виїзду автомобіля «Daewoo», моделі «Matiz», в смугу для руху, в якій він рухався, заборонений її перетин, відсутня пунктирна лінія.
Адвокат Кожуховський О.В. підтримав позицію ОСОБА_2 та просив закрити провадження відносно останнього у зв`язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки висновок експерта про порушення останнім ПДР, що призвели до ДТП не є належним доказом, зроблений за вихідними даними, наданими захисником Каращуком Ю.І. та об`єктивно не підтверджені, в тому числі щодо швидкості руху ОСОБА_2 110 км/год. Крім того, просив взяти до уваги висновок експерта №0663 від 27.11.2024, відповідно до якого в діях ОСОБА_1 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.10.1 ПДР, які перебували у причинному зв`язку з ДТП. 
Положенням ст. 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 2.3 «б» Правил дорожнього руху передбачено, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
Пунктом 12.3. Правил дорожнього руху передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. 
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до вимог статей 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Згідно п. 2.3 б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно положень п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
З п. 10.3 ПДР України вбачається, що разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.
Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила Правил дорожнього руху, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.
Умовою відповідальності за вказаними нормами є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою Правил дорожнього руху, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху і виявленими пошкодженнями.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
З матеріалів справи вбачається, що 14.10.2024 о 05:25 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Daewoo», моделі «Matiz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві по пр-ту С.Бандери, при зміні напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом, легковим автомобілем марки «Ford», моделі «Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Під час дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.
Судом встановлено, що не заперечувала і сама ОСОБА_1 , що вона, виїхавши з прилеглої території, змінила напрямок руху з полоси руху громадського транспорту, перелаштувавшись в другу смугу для руху транспортних засобів, де рухався автомобілем марки «Ford», моделі «Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухаючись прямо по дозволеній для цього смузі руху, не встиг загальмувати перед автомобілем марки «Daewoo», моделі «Matiz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який раптово виїхав на його смугу руху.
При цьому, водій ОСОБА_1 грубо порушила п. 10.1 ПДР України, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
В даному випадку, саме водій ОСОБА_1 , не маючи переваги в русі, виїхала на другу смугу руху, по якій рухався автомобіль марки ««Ford», моделі «Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який мав перевагу у русі відносно автомобіля марки «Daewoo», моделі «Matiz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Посилаючись на висновок експерта № СЕ-19/111-24/69467-ІТ від 04.04.2025, відповідно до висновків якого, в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, а в діях водія ОСОБА_2 з технічної точки зору, невідповідності вимогам п.12.3, 12.9.б) Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, ОСОБА_1 та її захисник, не звернули уваги, що згідно ч. 1 ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
Зі змісту висновку експерта вбачається, що експерт, посилаючись на підстави технічного характеру, фактично дав оцінку діям учасників дорожнього руху на предмет їх відповідності правилам дорожнього руху з юридичної точки зору та не вказав при цьому, які ж обставини технічного характеру надали йому можливість вирішувати питання відповідності дій учасників пригоди правилам дорожнього руху.
У даному випадку, з огляду на фактичні обставини справи, оцінка дій останніх на відповідність вимог ПДР не потребують спеціальних знань технічного характеру від експерта і повністю перебувають в межах повноважень суду.
Аналогічно суд оцінює висновок експерта №0663 від 27.11.2024. 
Вимоги п. 10.1 ПДР в частині, що перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, кореспондується з вимогами п. 10.3 відповідно до якого водій ОСОБА_1 , зобов`язана була надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона має намір перестроїтися.
Зі змісту даних пунктів правил, вбачається, що обов`язок надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку водій має намір перестроїтися, є безумовним і не залежить від швидкості руху транспортного засобу у смузі, на яку мала намір перестроїтися ОСОБА_1 , 
З матеріалів справи не вбачається, що водій автомобіля марки ««Ford», моделі «Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 рухався з перевищенням встановленої швидкості.
Отже, посилання водія ОСОБА_1 та її захисника на перевищення водієм ОСОБА_2 дозволеної швидкості руху, як на дії, що призвели до ДТП, є безпідставними, оскільки даний автомобіль рухався в своїй смузі руху в дозволеному напрямку, мав абсолютну перевагу в русі і у відповідності до п. 1.4 ПДР мав повне право розраховувати, що жоден з учасників дорожнього руху не створить йому перешкод.
Іншими словами, водій ОСОБА_1 повинна була надати дорогу автомобілю марки ««Ford», моделі «Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не залежно від швидкості руху останнього.
При цьому, водій ОСОБА_1 , у відповідності до п. 1.4 ПДР, не мала права розраховувати, що будь-який водій, який рухається прямо по другій смузі руху, надасть їй дорогу тільки тому, що вона ввімкнула лівий поворот та рухається з прилеглої території в смугу для руху громадського транспорту, а потім в другу смугу для руху транспортних засобів. 
Вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, передбачених п. 10.1, а відтак і у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, є очевидною. 
Як було зазначено вище, порушення п. 2.3.(б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху ОСОБА_2 не підтверджується доказами, що є в матеріалах провадження. 
Крім того, навіть наявність таких порушень, не перебувало в причинному зв`язку з наслідками, що настали у вигляді пошкодження транспортних засобів, оскільки, як було зазначено вище, водій ОСОБА_1 зобов`язана була надати дорогу автомобілю, що рухався по смузі, на яку вона мала намір перестроїтися. При цьому водій ОСОБА_2 не мав обов`язку надавати перевагу у русі водієві, який мав намір перестроїтись і перестроювався на його смугу руху.
У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину, всі сумніви, щодо винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Дослідивши докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді, кваліфіковані правильно, оскільки вона порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, події мали місце 14.10.2024, а отже, строки накладення адміністративного стягнення на час судового розгляду, закінчилися.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
На підставі викладеного, ураховуючи, що на час розгляду справи строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, закінчились, у зв`язку з чим провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із закінченням строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає. 
Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 38, 124, 221, 247, 268, 276, 277, 278, 283, 284 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя           І. Г. Макаренко